Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2019 Справа №607/7397/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Грицака Р.М.

за участю секретаря Білецької Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення в її користь аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем мають спільну дочку ОСОБА_4 , яка після досягнення повноліття продовжує навчання у вищому навчальному закладі. Вона не спроможна самостійно забезпечити дитині відповідний рівень життя, оскільки не працює та на утриманні має ще двоє неповнолітніх дітей, а відповідач відмовляється добровільно брати участь в матеріальному забезпеченні дочки, нехтуючи своїми обов`язками щодо її утримання, хоча має можливість надавати дочці матеріальну допомогу. З цих підстав просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх повнолітньої дочки ОСОБА_5 у розмірі 50 % прожиткового мінімуму починаючи стягнення з дня пред`явлення позовної заяви до суду та до закінчення дитиною навчання.

Ухвалою суду від 22 квітня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

23 квітня 2019 року позивач подала до суду заяву про уточнення позовних вимог відповідно до якої просить стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на утримання дочки, яка продовжує навчання аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., однак не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримує уточненні позовні вимоги, просить задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання суд не повідомив. Тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення відповідно до ст., оскільки, щодо заочного вирішення справи не заперечує позивач.

За вказаних обставин, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Шлюб між сторонами по справі розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 28 лютого 2001 року серії НОМЕР_1 виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області.

Згідно довідки № 524 від 22 березня 2019 року, виданої ТОВ «Коменерго-Тернопіль 4» вбачається, що дочка ОСОБА_3 проживає з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .

Довідкою підписаною деканом Вищої школи ім. Богдана Янського док. Влодзімєжом Петрик № 4796 від 13 грудня 2018 року підтверджено, що ОСОБА_6 є студенткою другого року навчання, денна форма, навчання розпочато - 03 березня 2018 року, запланована дата закінчення 30 вересня 2020 року. Навчання проводиться на платній основі. Студентка стипендії не отримує.

У відповідача станом на 12 червня 2018 року існує заборгованість по аліментах, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах згідно з виконавчим листом Тернопільського міського суду №б/н від 02 квітня 2003 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

На підставі ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У п. 20 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3, від 15 травня 2006 року Пленум Верховного суду України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі від доходу відповідача, враховує рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін та приходить до переконання, що позов в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 1500,00 гривень, починаючи з 25 березня 2019 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, однак не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років підлягає до задоволення.

З уточнених позовних вимог вбачається, що позивач просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, у розмірі 1500, 00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте, чинним законодавством України не передбачено визначення суми аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання у вищому навчальному закладі у твердій грошовій сумі з прив`язкою до прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб.

Тому, суд, вважає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, ч. 2 ст. 247, ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 282, 283, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 181, 182, 184, 198, 199, 200 Сімейного кодексу України, п.п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 1500,00 гривень, починаючи з 25 березня 2019 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, однак не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 784 грн. 20 коп.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 Розділу XІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомуцікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасникам справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складено 03 червня 2019 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак