Провадження № 2/200/3405/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 травня 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Тимощук К.А.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2017 року позивач ПАТ «ОТП Банк» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом.

Позивач обгрунтовує свої позовні вимоги наступним.

18 грудня 2007 року між АТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ML-308/035/2007, згідно якого відповідачу-1 було надано кредит в сумі 32000,00 доларів США, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах та у строки, передбачені кредитним договором. Для забезпечення повного та своєчасного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № SR-308/035/2007 від 18.12.2007 року. Відповідач-1 не виконував належним чином свої зобов`язання за договором, в зв`язку з чим станом на 03.10.2014 року має місце заборгованість у розмірі 30187,76 доларів США, що за курсом НБУ на вказану дату (12,9404) складає 390644,59 грн., з урахуванням:

- залишок заборгованості за кредитом 28958,89 доларів США, що за курсом НБУ на 14.10.2014 року становить 374739,62 грн.;

- заборгованість по відсотках за користування кредитом 1228,87 доларів США, що за курсом НБУ на 14.10.2014 року становить 15902,07 грн.;

- заборгованість з штрафних санкцій 113,70 грн.

З урахуванням викладеного, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № ML-308/035/2007 від 18.12.2007 року у розмірі 30187,76 доларів США, що за курсом НБУ на вказану дату (12,9404) складає 390644,59 грн.. Покласти на відповідачів судові витрати.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. від 15 серпня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено до розгляду по суті в судовому засіданні на 19 лютого 2018 року.

Відповідачі у судові засідання, призначені на 19.02.2018 року, 21.06.2018 року, 16.10.2018 року, 18.12.2018 року, не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Ухвалою суду від 18 грудня 2018 року визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачі про розгляд судом справи повідомлялись належним чином, відзиву на позовну заяву не надали.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2019 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено наступне.

18 грудня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ML-308/035/2007, згідно якого відповідачу-1 було надано кредит в сумі 32000,00 доларів США, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах та у строки, передбачені кредитним договором.

За умовами договору, датою остаточного повернення кредиту є 20 грудня 2027 року.

Відповідно до п.3 договору, для розрахунку процентів за договором використовується плаваюча процентна ставка, яка становить 3,49% (фіксований відсоток) + FIDR.

Відповідно до п.4 кредитного договору сума кредиту та нарахованих процентів щомісяця погашається рівними частинами протягом всього строку дії кредитного договору.

Крім того, 19 січня 2009 року, 02 березня 2009 року, 17 вересня 2009 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено додаткові договори до вказаного кредитного договору.

Факт надання позивачем відповідачу кредиту в обумовленій договором сумі підтверджується кредитною заявкою від 18 грудня 2007 року.

Для забезпечення повного та своєчасного виконання боргових зобов`язань відповідачем-1 за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № SR-308/035/2007 від 18.12.2007 року.

Відповідно до п.1.2 договору поруки поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно.

Позивач стверджує, що відповідач-1 не виконував належним чином свої зобов`язання за договором, в зв`язку з чим станом на 03.10.2014 року має заборгованість у розмірі 30187,76 доларів США, що за курсом НБУ на вказану дату (12,9404) складає 390644,59 грн., з урахуванням:

- залишок заборгованості за кредитом 28958,89 доларів США, що за курсом НБУ на 14.10.2014 року становить 374739,62 грн.;

- заборгованість по відсотках за користування кредитом 1228,87 доларів США, що за курсом НБУ на 14.10.2014 року становить 15902,07 грн.;

- заборгованість з штрафних санкцій 113,70 грн.

Розмір заборгованості підтверджується розрахунком, наданим позивачем.

Вирішуючи спір, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до ч.1,2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідачем ОСОБА_1 не надано заперечень щодо розміру заборгованості, а саме основного боргу та нарахованих відсотків та доказів, що вказана сума була ним сплачена повністю чи частково.

Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Враховуючи вищенаведені положення законодавства, а також зважаючи на те, що обставини щодо невиконання відповідачем-1 своїх грошових зобов`язань перед позивачем знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд, з урахуванням положень ст. 13 ЦПК України щодо диспозитивності цивільного судочинства, вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (01033, м.Київ, вул.Жилянська,43 , рахунок НОМЕР_3 , МФО 300528) заборгованість за кредитним договором № ML-308/035/2007 від 18.12.2007 року у розмірі 30187,76 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.10.2014 року (12,9404) складає 390644,59 грн. (триста дев`яносто тисяч шістсот сорок чотири грн. 59 коп.), з урахуванням: - залишок заборгованості за кредитом 28958,89 доларів США, що за курсом НБУ на 14.10.2014 року становить 374739,62 грн.; заборгованість по відсотках за користування кредитом 1228,87 доларів США, що за курсом НБУ на 14.10.2014 року становить 15902,07 грн.; заборгованість з штрафних санкцій 113,70 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» судовий збір у розмірі 2704 грн. 83 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» судовий збір у розмірі 2704 грн. 83 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Е.В. Женеску