ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

за участю секретаря - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авіастар", Акціонерне товариство "Комерційний Індустріальний банк", третя особа - Приватне акціонерне товариство "Науково-виробниче об`єднання "Созидатель" про визнання договорів іпотеки і відступлення права вимоги, припинення дії заборони на нерухоме майно та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "Созидатель" до Публічного акціонерного товариства "РайффайзенБанк Аваль", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авіастар", Акціонерне товариство "Комерційний ІндустріальнийБанк", Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Гупало КатериниВячеславівни, третя особа - ОСОБА_1 про визнання недійсним іпотечного договору, договорів відступлення права вимог, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"звернулося до суду першої інстанції з позовом до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та скасування державної реєстрації права власності.

ПАТ НВО «Созидатель» звернувся із зустрічним позовом до ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ "Фінансова компанія "Авіастар", АТ "Комерційний Індустріальний Банк", Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Гупало К.В., третя особа - ОСОБА_1 про визнання недійсним іпотечного договору, договорів відступлення права вимог.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2018 року справа в частині вимог ОСОБА_2 , який був залучений до участі у справі по цьому позову замість ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та скасування державної реєстрації права власності залишена без розгляду.

ОСОБА_1 подала зустрічну позовну заяву, в якій зазначає про наявність іпотечного договору № 014//74 від 21 вересня 2006 року, укладеного між Банком та ОСОБА_3 , предметом якого є майнові права на квартиру ОСОБА_1 , будівництво якої не завершено, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що згідно тексту іпотечного договору та первісного позову між АТЗТ «НВО «Созидатель» та ОСОБА_4 28 грудня 2004 року був нібито укладений такий самий договір № К-17/18-80 від 28 грудня 2004 року, як і з нею у 2005 році. А 12 серпня 2006 року інвестиційні права за цим договором нібито передані ОСОБА_3 за угодою про уступку прав та обов`язків. Але після укладання договору інвестування житлового будівництва ОСОБА_1 сплатила повну вартість об`єкта незавершеного будівництва. АТЗТ «НВО «Созидатель» будинок введено в експлуатацію та передано ОСОБА_1 зазначену квартиру, остання отримала від забудовника всі необхідні документи і Свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 25 травня 2010 року. Згідно адвокатського запиту від 21 березня 2017 року № 0424-2017 до ПАТ «НВО «Созидатель», останній заперечив факт укладання інвестиційного договору № К-17/18-80 від 28 грудня 2004 року з ОСОБА_4 та Угоди про уступку прав та обов`язків від 12 серпня 2006 року з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а також заперечував факт отримання коштів від ОСОБА_4 . Отже, ОСОБА_1 являється єдиною і законною власницею квартири АДРЕСА_2 . Згідно заяви ОСОБА_2 , 27 вересня 2017 року він уклав Договір № 27092017 купівлі-продажу прав вимоги та Договір про відступлення прав вимог за Іпотечним договором № 014/3181/274 до кредитного договору 14/112087/3181/74 від 21 вересня 2006 року. Із тексту Договору про відступлення прав вимог за Іпотечним договором вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» на момент укладання угоди являлась іпотекодержателем на підставі Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладеного між ПАТ "РайффайзенБанк Аваль" та ПАТ «Комерційний індустріальний Банк»; Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладеного між ПАТ «Комерційний індустріальний Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Авістар», а тому ОСОБА_1 вважає, що ці договори повинні бути визнані недійсними. Враховуючи відсутність доказів оплати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 інвестиційних внесків, ОСОБА_1 ввважає, що виникає обґрунтована підстава заявляти про відсутність договору про інвестування № К-17/18-80 від 28 грудня 2004 року та відсутність Угоди про уступку прав та обов`язків від 12 серпня 2006 року.

ОСОБА_1 вважає вказане протиправним і порушуючим її права, а тому просила суд визнати недійсним іпотечний договір № 014/3181/274 від 21 вересня 2006 року, укладений між Акціонерним поштово-пенсійний банк «Аваль» та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гупало К.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1805, визнати недійсним договір про відступлення прав вимог за Іпотечним договором № 014/3181/274 до кредитного договору 14/112087/3181/74 від 21 вересня 2006 року, укладеного ОСОБА_2 та ТОВ «Фінансова компанія «Авістар», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. 27 вересня 2017 року за реєстровим № 4247, визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний Банк», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. 31 липня 2017 року за реєстровим № 954, визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладений між ПАТ «Комерційний індустріальний Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Авістар», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. 31 липня 2017 року за реєстровим № 962 і припинити дію заборони на нерухоме майна, реєстраційний номер обтяження № 3765246, накладену приватним нотаріусом Гупало К.В. за № 1805, у зв`язку з укладанням договору іпотеки № 014/3181/274 від 21 вересня 2006 року на майнові права, адреса: АДРЕСА_3 шляхом вилучення вказаного запису з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, задовольнивши уточнений позов в повному обсязі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 та ПрАТ НВО "Созидатель" були задоволені. Визнано недійсним іпотечний договір № 014/3181/274 від 21 вересня 2006 року, укладений між Акціонерний поштово-пенсійний банк «Аваль» та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гупало К.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1805. Визнано недійсним договір про відступлення прав вимог за Іпотечним договором № 014/3181/274 до кредитного договору 14/112087/3181/74 від 21 вересня 2006 року, укладеного ОСОБА_2 та ТОВ «Фінансова компанія «Авістар», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. 27 вересня 2017 року за реєстровим № 4247. Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний Банк», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. 31 липня 2017 року за реєстровим № 954. Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладений між ПАТ «Комерційний індустріальний Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Авістар», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. 31 липня 2017 року за реєстровим № 962. Припинено дію заборони на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження № 3765246, накладену приватним нотаріусом Гупало К.В. за № 1805, у зв`язку з укладанням договору іпотеки № 014/3181/274 від 21 вересня 2006 року на майнові права, адреса: АДРЕСА_3 , шляхом вилучення вказаного запису з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Не погодившись із таким рішенням суду, АТ "Райффайзен Банк Аваль" подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та на неправильне застосування норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник АТ "Райффайзен Банк Аваль" уточнив свою апеляційну скаргу та просив скасувати оскаржуване рішення в частині визнання недійсним договору, укладеного 31 липня 2017 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Комерційний Індустріальний банк", про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., 31 липня 2017 року за реєстровим № 954. В іншій частині рішення суду не оскаржував.

ОСОБА_1 та ПрАТ НВО "Созидатель" відповідно до положень ст. 360 ЦПК України подали відзиви, в яких просять апеляційну скаргу АТ "Райффайзен Банк Аваль" - задовольнити частково, а рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2019 року частково скасувати в частині визнання недійсними Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний Банк», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. 31.0.2017 року за реєстровим № 954) та визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладеного між ПАТ «Комерційний індустріальний Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Авістар», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. 31.07.2017 року за реєстровим № 962, ухвалити в цій частині нове рішення, яким визнати недійсними зазначені договори в частині передачі прав за іпотечним договором № 014/3181/274 до кредитного договору № 014/11208/3181/74 від 21 вересня 2006 року, яким були передані в іпотеку майнові права на квартиру загальною площею 317 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 ; в іншій частині апеляційної скарги - залишити без задоволення, а рішення - залишити без змін.

ОСОБА_2 надав апеляційному суду письмові пояснення, згідно яких просив апеляційну скаргу АТ "Райффайзен Банк Аваль" - задовольнити частково, а рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2019 року частково скасувати в частині визнання недійсними Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний Банк», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. 31.0.2017 року за реєстровим № 954) та визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладеного між ПАТ «Комерційний індустріальний Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Авістар», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. 31.07.2017 року за реєстровим № 962, ухвалити в цій частині нове рішення, яким визнати недійсними зазначені договори в частині передачі прав за іпотечним договором № 014/3181/274 до кредитного договору № 014/11208/3181/74 від 21 вересня 2006 року, яким були передані в іпотеку майнові права на квартиру загальною площею 317 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 ; в іншій частині апеляційної скарги - залишити без задоволення, а рішення - залишити без змін.

Крім того, представник апелянта також надав апеляційному суду письмові пояснення, в яких просив скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2019 року в частині визнання недійсним, укладеного 31.07.2017 р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. 31.0.2017 року за реєстровим № 954; ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання недійсним договору, укладеного 31 липня 2017 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Комерційний Індустріальний банк", про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., 31 липня 2017 року за реєстровим № 954 - відмовити.

Інші учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу АТ "Райффайзен Банк Аваль", не скористалися.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду в оскаржуваній частині - скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання недійсним договору, укладеного 31 липня 2017 року між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та Публічним акціонерним товариством "Комерційний Індустріальний банк", про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., 31 липня 2017 року за реєстровим № 954.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та ПрАТ НВАО "Созидатель", суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду а також: усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за умов, що нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за умови, серед іншого, що нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України "Про іпотеку" іпотекодавець зобов`язаний до укладення іпотечного договору попередити іпотекодержателя про всі відомі йому права та вимоги інших осіб на предмет іпотеки, в тому числі ті, що не зареєстровані у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Цивільним кодексом України передбачені засади захисту права власності, зокрема, ст. 387 ЦК України надає власнику право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Згідно із ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно загублено власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадено у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло із володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Отже, у випадку якщо майно вибуло у законного власника поза його волею, останній може розраховувати на повернення такого майна не зважаючи на добросовісність та відплатність його набуття сторонніми особами, і має право звернутися до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційним позовом).

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції, посилаючись на п. 22 постанови № 14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", дійшов висновку про те, що позивач мав право звертатися з таким віндикаційним позовом до суду з цього приводу.

Судом також встановлено, що на підтвердження здійснення будь-яких платежів з боку ОСОБА_4 банком не надано. Відповідно до типової форми Договору про інвестування житлового будівництва, яка затверджена в АТ «НВО «Созидатель», зазначено в: п. 2.4., що Інвестиції вносяться/перераховуються Інвестором в касу/на поточний рахунок Забудовника (АТ «НВО «Созидатель») в національній валюті України (гривня) в строки, вказані в погодженому сторонами Договору «Графіку інвестування», який є невід`ємною частиною Договору; п. 3.1.3. Інвестор приймає квартиру (об`єкт інвестування) шляхом підписання «Акту приймання-передачі квартири»; п. 3.2.1. Інвестор зобов`язаний дотримуватись погодженого сторонами Договору «Графіку інвестування»; п. 3.3.2. Забудовник має право позбавити Інвестора права на квартиру, яка закріплена за ним, та закріпити її за іншим інвестором у разі не внесення/не перерахування Інвестором чергового інвестиційного взносу, вказаного в «Графіку інвестування» до кінця відповідного календарного року.

Відповідно до ст. 1087 ЦК України розрахунки за участю фізичних осіб, не пов`язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, можуть провадитися у готівковій або в безготівковій формі за допомогою розрахункових документів у електронному або паперовому вигляді.

Суд встановив, що ні ОСОБА_4 , ні ОСОБА_3 жодних грошових коштів АТ «НВО «Созидатель» у якості інвесторів кв. АДРЕСА_2 не сплачували, що підтверджується довідкою бухгалтерії АТ «НВО «Созидатель». Відомості щодо укладання між АТ «НВО «Созидателем» та ОСОБА_4 і ОСОБА_3 договорів інвестування в документообігу АТ «НВО «Созидатель» відсутні.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що за відсутності прибутково - касового ордеру або платіжного доручення уповноваженого банку (як належних доказів здійснення оплати) банк не має правових підстав стверджувати про виконання в повному обсязі зобов`язання ОСОБА_4 у якості інвестора у житлове будівництво.

Крім того, суд першої інстанції не взяв до уваги доводи Банку про те, що між ним та ОСОБА_3 21 вересня 2006р. року було укладено Іпотечний договір №014/3181/274, предметом якого були майнові права на квартиру АДРЕСА_2 з посиланням на ст. 5 та ст.16 Закону України «Про іпотеку», оскільки згідно норм Закону України «Про іпотеку» в редакції за 2006 року та 2009 рік вбачається, що предметом іпотеки у 2006 році (на момент укладання та посвідчення іпотечного договору) не могли бути майнові права на квартиру, оскільки житловий буд. АДРЕСА_6 був незавершений будівництвом у 2006 році, а тому Іпотечний договір № 014/3181/274 від 21 вересня 2006 року суперечить ст. 5 та ст. 16 Закону України «Про іпотеку» в редакції станом на 21 вересня 2006 року.

Також, суд першої інстанції встановив порушення приватним нотаріусом ДМНО Гупало К.В. умов чинного законодавства при посвідченні Іпотечного договору № 014/3181/274 від 21 вересня 2006 року, а саме обов`язки нотаріуса: 1. роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду (ст. 5 Закону України «Про нотаріат»), 2. роз`яснити сторонам зміст і значення поданих ними проектів правочинів і перевірити, чи відповідає зміст посвідчуваних правочинів вимогам закону і дійсним намірам сторін (п. 36 розділу 1 глави III «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Мін`юсту України від 03 березня 2004 року № 20/5 (в редакції на момент посвідчення Іпотечного договору № 014/3181/274 від 21 вересня 2006 року), 3. керуватися у своїй діяльності законами України (ст. 7 Закону України «Про нотаріат»); 4. перевіряють, чи відповідає зміст посвідчуваної ними угоди вимогам закону і дійсним намірам сторін (ст. 54 Закону України «Про нотаріат»). Отже, суд дійшов висновку, що приватний нотаріус ДМНО Гупало К.В. посвідчила Іпотечний договір № 014/3181/274 від 21 вересня 2006 року, предметом іпотеки в якому є майнові права на квартиру, що протирічило ст. 5 Закону України «Про іпотеку» в редакції станом на 21 вересня 2006 року.

Керуючись положеннями чинного (на момент укладання) законодавства, а саме ст. 5, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про іпотеку», постановою Судової палати у цивільних справах ВСУ від 30 січня 2013 у справі №6-168цс12, а також ч.2 ст. 583 ЦК України, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_3 на момент укладання Іпотечного договору № 014/3181/274 від 21 вересня 2006 року не мав жодних майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 , оскільки не сплатив грошових коштів в інвестування об`єкту будівництва та передача майнових прав не оформлювалась жодним документом і відповідно згода на заставу не надавалась.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та ПрАТ НВАО "Созидатель" у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з вищезазначених обставин та обгрунтованості позовних заяв.

Колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції лише в частині визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладений між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Комерційний індустріальний Банк", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. 31 липня 2017 року, оскільки в іншій частині рішення суду апелянтом не оскаржується, враховуючи уточнення представника АТ "Райффайзен Банк Аваль" у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції та враховуючи письмові пояснення, які надав суду представник апелянта.

Перевіривши доводи скарги АТ "Райффайзен Банк Аваль", колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, з наступних підстав.

Так, 31.07.2017 року, АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» керуючись ст. 512-519, ч. 3 ст. 656 ЦК України, уклали договір відступлення права вимоги № 114/7/4638, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги.

Відповідно до умов договору відступлення права вимоги від 31.07.2017 року та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк», 31.07.2017 року набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_3 за кредитним договором № 014/112087/3181/74 від 21 вересня 2006 року, що є позичальником за ним, а також, набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги за іншими кредитними договорами АТ «Райффайзен Банк Аваль», оскільки договір відступлення права вимоги № 114/7/4638 від 31.07.2017 року є портфельним, а не індивідуальним.

31.07.2017 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, предметом якого є майнові права на квартиру, будівництво якої не завершено, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також, предметом якого є нерухоме майно, що є предметом іпотеки за договорами іпотеки, права вимоги за якими відступається за цим договором, викладених у Реєстрі іпотечних договорів, адже договір відступлення права вимоги від 31.07.2017 року є портфельним, а не індивідуальним.

Крім того, встановлено, що 31.07.2017 року між ПАТ "Комерційний Індустріальний Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Авістар" укладено договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., 31.07.2017 року за реєстровим № 962.

Після чого, 27.09.2017 року між ТОВ "Фінансова компанія "Авістар" та ОСОБА_2 було укладено договір відступлення права вимоги за іпотечним договором № 014/3181/274 до кредитного договору № 014/112087/3181/74 від 21.09.2006 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В., 27.09.2017 року за реєстровим № 4247. Відповідно до умов договору ОСОБА_2 набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги за кредитним договором та іпотечним договором лише по боржнику - ОСОБА_3 , яким передано в іпотеку нерухоме майно, що є предметом спору, а саме: майнові права на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо встановлено договором або законом.

Згідно до п. 3.1.7. Договору іпотеки, іпотекодержатель має право без згоди іпотекодавця здійснити відступлення прав за цим договором та договором про іпотечний кредит.

Оскільки кредитним договором та іпотечним договором не встановлено, що кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, тому колегія суддів приходить до висновку, що вищезазначені договори відступлення права вимоги були укладені згідно до норм чинного законодавства України.

Таким чином, вбачається, що сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а тому вищезазначені договори є укладеними, дійсними та законними.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для визнання договору, укладеного 31.07.201 р. між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Комерційний Індустріальний Банк" про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. 31.0.2017 року за реєстровим № 954, недійсним.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга АТ "Райффайзен Банк Аваль" підлягає задоволенню, а рішення суду в оскаржуваній частині - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання недійсним договору, укладеного 31 липня 2017 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Комерційний Індустріальний банк", про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., 31 липня 2017 року за реєстровим № 954 .

Водночас, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ "Райффайзен Банк Аваль" сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 960 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2019 року в оскаржуваній частині - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання недійсним договору, укладеного 31 липня 2017 року між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та Публічним акціонерним товариством "Комерційний Індустріальний банк", про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., 31 липня 2017 року за реєстровим № 954 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 960 грн. 00 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова