Справа № 605/102/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"06" червня 2019 р. Підгаєцький районний суд

Тернопільської області

в складі :

головуючого судді Горуц Р.О.

за участю:

секретаря судового засідання Дармограй Т.І.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Підгайці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

В судове засідання позивач не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, підтримання нею позовних вимог та прохання про розгляд справи у її відсутності викладено у позовній заяві, що не суперечить вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у їх задоволенні просить відмовити та пояснив, що він офіційно ніде непрацює та немає змоги працевлаштуватись, при цьому працює не офіційно, виконуючи будівельні (ремонтні) роботи та заробляє в місяць близько 3000 грн. Його дохід не є стабільним. Він сплачує аліменти на утримання двох дітей в розмірі по 1000 грн. на кожну, а платити аліменти у більшому розмірі у нього немає можливості. Вважає, що у зв`язку з тим, що його молодший син пішов у 2018 році навчатися до школи, то витрати на його утримання збільшились. Щодо спроб офіційно працевлаштуватись, то він ходив в сільську раду і питав чи немає роботи. Вважає, що той розмір аліментів, який він на даний час сплачує на дітей є достатнім для їх нормального забезпечення. Він проживає у незареєстрованому шлюбі із жінкою у якої є одна дитина від першого шлюбу та чоловік якої помер. У нього болить хребет.

Представник відповідача в судовому засіданні посилаючись на ті ж обставини, що й його довіритель, просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи із наступних підстав.

У відповідності із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В силу ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 16 лютого 2017 року, яке не оскаржувалось та набрало законної сили розірвано.

Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей, а саме: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджено позивачкою у поданій позовній заяві та не заперечено відповідачем.

Рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 27 липня 2017 року, яке набрало законної сили, стягнуто із відповідача на користь позивача, аліменти на утримання двох дітей в розмірі по 1000 грн. щомісячно, починаючи з 01 червня 2017 року і до досягнення ними повноліття, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 22 серпня 2017 року.

Станом на день ухвалення вищезазначеного рішення суду, син сторін ще не був учнем загальноосвітньої школи.

Той факт, що діти сторін на час подання позову навчаються відповідно у 1-му та 4-му класі Шумлянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, стверджується довідками виданими вказаним навчальним закладом за вих.№№46, 47 від 05 грудня 2018 року. У зв`язку з цим є необхідність у витратах у більшому розмірі на їх утримання, а саме: на харчування у школі, придбання одягу, взуття та шкільного інвентаря, що є загальновідомим фактом, а тому ті обставини не потребують доказування (ч.3 ст.82 ЦПК України).

Крім того, це визнано відповідачем в судовому засіданні.

Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 11 грудня 2018 року виданого Бережанським міжрайонним відділом ДВС, вбачається, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів на користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей, станом на 01 грудня 2018 року становить 36000 грн.

Із інформації Бережанського міжрайонного відділу ДВС від 08 травня 2019 року за вих.№6044 видно, що станом на 08 травня 2019 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів на користь позивача, відсутня.

Встановлено, що відповідач немає постійного заробітку, що підтверджено ним в судовому засіданні.

Відповідач ніде офіційно не працює, немає регулярного заробітку, але разом з тим ним суду не подано жодних доказів про неможливість працевлаштуватись на постійній основі, чи про його непрацездатність за станом здоров`я.

Відповідач є молодий, здоровий, працює неофіційно, має доходи, а тому зобов`язаний утримувати своїх дітей. Відсутність у нього постійної роботи не є підставою для відмови у задоволенні позову, так як судом не встановлено обставин, які б свідчили, що ОСОБА_1 має об`єктивні перешкоди для працевлаштування на постійній основі.

Доказів незадовільного стану здоров`я відповідача , останнім суду не подано.

Посилання відповідача на те, що у нього на утриманні є дитина від першого шлюбу його теперішньої співмешканки, батько якої помер, як на підставу невизнання позову, суд вважає безпідставними і такими, що не можуть бути враховані при вирішенні питання про визначення розміру аліментів у збільшеному розмірі, оскільки такі твердження ОСОБА_1 є голослівними і не підтверджені жодними належними та допуститими доказами.

Так, посилання відповідача на те, що він проживає без реєстрації шлюбу із іншою жінкою, батько дитини від першого шлюбу його теперішньої співмешканки, помер, не підтверджені жодними належними та допуститими доказами, зокрема відповідачем не подано суду будь-яких доказів проживання у незареєстрованому шлюбі, а також свідоцтва про смерть вищевказаної особи.

Крім того, за умови втратити годувальника, на дитину від першого шлюбу співмешканки відповідача ОСОБА_1 , відповідним органом Пенсійного фонду України може бути призначена пенсія по втраті годувальника або районним управлінням праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації заявника допомога по втраті годувальника.

Твердження представника відповідача про те, що якщо б навіть відповідач офіційно працевлаштувався, то він також немав би змоги сплачувати аліменти у тому розмірі в якому просить стягувати позивач, оскільки ОСОБА_1 отримував би мінімальну заробітну плату, є припущенням, про що зазначено в судовому засіданні самим представником відповідача, при цьому згідно ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому такі твердження судом не приймаються до уваги.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2019 рік установлено, що у 2019 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня становить 2027 гривень.

Суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: матеріальне становище відповідача, відсутність на його утриманні інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, матеріальне становище дітей, їх стан здоров`я, інші обставини, що мають істотне значення, зокрема: рівність сторін в утриманні дітей, їх вік, розмір встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, приймаючи до уваги те, що розмір стягуваних аліментів у розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, ставить позивача у скрутне матеріальне становище, а також й те, що діти проживають спільно з матір`ю, яка ними опікується постійно, і об`єктивно несе більші витрати на їх утримання та враховуючи наведені вище обставини у їх сукупності, дійшов до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_3 про збільшення стягнення розміру аліментів із відповідача, а саме: з 1000 грн. до 2000 грн. на кожну дитину, слід задовольнити частково на суму 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, оскільки вважає, що розмір аліментів на дитину у вказаній сумі щомісяця, буде необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку.

При постановленні рішення про стягнення аліментів суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану, або в інших випадках передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 141, 180-182, 184, 185, 192 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя с АДРЕСА_1 району Тернопільської області, зареєстрованого в с АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , аліменти у збільшеному розмірі на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення ними повноліття.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя с АДРЕСА_1 Тернопільської області, зареєстрованого в с АДРЕСА_2 , судовий збір в доход держави в сумі 768,40 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду, або через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель с АДРЕСА_1 Підгаєцького району Тернопільської області, зареєстрований в АДРЕСА_2 .

Представник відповідача: ОСОБА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 від 01 лютого 1996 року виданий Бережанським РВ УМВС України у Тернопільській області.

Головуючий: Р. О. Горуц