ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 червня 2019 року

м. Харків

справа № 635/9373/18

провадження № 22-ц/818/2330/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

відповідач - фізична особа - підприємець ОСОБА_3,

відповідач - Акціонерне товариство «ПроКредитБанк»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 18 лютого 2019 року в складі судді Шинкарчука Я.А.,

у с т а н о в и в :

В грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2 , фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 , Акціонерного товариства «ПроКредитБанк» (далі - АТ «ПроКредитБанк»), в якому просив:

- встановити факт його поживання однією сім`єю з ОСОБА_2 з 01 січня 2006 року по теперішній час;

- визнати недійсною рамкову угоду № FW 401.504, укладену 29 жовтня 2012 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та АТ «ПроКредитБанк»;

- визнати недійсним договір про надання траншу № 401.44242./ FW 401.504, укладений 30 грудня 2013 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та АТ «ПроКредитБанк»;

- визнати недійсним договір про відступлення права вимоги від 29 жовтня 2018 року, укладений між фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 та АТ «ПроКредитБанк».

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 лютого 2019 року відкрито провадження у даній справі.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 26 квітня 2018 року № ОСОБА_2 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Тому на підставі частини 1 статті 27 ЦПК України справа за позовом ОСОБА_1 підсудна Харківському районному суду Харківської області. При цьому суд першої інстанції вважав, що позовна заява відповідає вимогам статтей 175, 177 ЦПК України, підстави для відмови у відкритті провадження відсутні.

В березні 2019 року ФОП ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову про направлення справи за підсудністю для розгляду до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.

Апеляційна скарга мотивована тим, що предметом позову ОСОБА_1 є, зокрема, вимога про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 29 жовтня 2018 року, укладеного між нею та АТ «ПроКредитБанк». Пунктом п`ятим вказаного договору передбачено, що до неї переходять права за чинними договорами, що забезпечують виконання зобов`язань за рамковою угодою № FW 401.504 та договором про надання траншу № 401.44242./ FW 401.504, в тому числі за договором іпотеки від 21 червня 2013 року № FIL.101951-IД1, предметом якого є житловий будинок та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до частини 1 статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Таким чином, при постановленні ухвали про відкриття провадження були порушені правила виключної підсудності, оскільки позов з приводу нерухомого майна подано до суду, до територіальної компетенції якого не належить розгляд даної справи згідно з частиною 1 статті 30 ЦПК України.

АТ «ПроКредитБанк» та ОСОБА_2 ухвалу суду першої інстанції не оскаржили, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

У поданому 13 квітня 2019 року на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відзив мотивовано тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю (пункт сьомий частини першої статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Положеннями статті 27 ЦПК України визначено загальні положення підсудності справ за місцем проживання або місцезнаходження відповідача.

Позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою (частина перша статті 30 ЦПК України).

Згідно зі статтею 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

У пункті 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснено, що до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , АТ «ПроКредитБанк» та просив:

- встановити факт його поживання однією сім`єю з ОСОБА_2 з 01 січня 2006 року по теперішній час;

- визнати недійсною рамкову угоду № FW 401.504, укладену 29 жовтня 2012 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та АТ «ПроКредитБанк»;

- визнати недійсним договір про надання траншу № 401.44242./ FW 401.504, укладений 30 грудня 2013 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та АТ «ПроКредитБанк»;

- визнати недійсним договір про відступлення права вимоги від 29 жовтня 2018 року, укладений між фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 та АТ «ПроКредитБанк».

Пунктом п`ятим договору про відступлення права вимоги від 29 жовтня 2018 року передбачено, що до ФОП ОСОБА_3 . переходять права за чинними договорами, що забезпечують виконання зобов`язань за рамковою угодою № FW 401.504 та договором про надання траншу № 401.44242./ FW 401.504, в тому числі за договором іпотеки від 21 червня 2013 року № FIL.101951-IД1, предметом якого є житловий будинок та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, правочин про відступлення права вимоги, в тому числі за іпотечним договором, так само як й сам договір іпотеки, є правочином, укладеним щодо нерухомого майна, а отже, спір підлягає вирішенню судом за правилами виключної підсудності.

Крім того, звертаючись із позовом, ОСОБА_1 додав до позовної заяви довідку № 2837/02-31, видану 31 жовтня 2018 року Виконавчим комітетом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, згідно з якою ОСОБА_2 взята на облік як внутрішньо переміщена особа та фактично проживає в будинку АДРЕСА_1 .

Однак згідно з відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області ОСОБА_2 не значиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В пункті четвертому статті 263 ЦПК України зазначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 460/4286/16-ц зазначено, що правила виключної підсудності застосовуються до будь-яких позовів: пов`язаних з правом особи на нерухоме майно (виникненням, зміною, припиненням); про недійсність договорів щодо такого майна та застосування наслідків недійсності договору; з приводу невиконання умов договору, предметом якого є нерухоме майно.

Враховуючи викладене, підстави для відкриття провадження у справі Харківським районним судом Харківської області відсутні.

Суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу про відкриття провадження у справі та приймає постанову про направлення справи на розгляд до суду першої інстанції за встановленою підсудністю, якщо таку ухвалу прийнято судом із порушенням правил підсудності (стаття 380 ЦПК України).

З урахування викладеного, ухвала суду першої інстанції від 18 лютого 2019 року підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про направлення справи на розгляд до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за встановленою підсудністю.

Керуючись ст. 367, п. 7 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 380 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 18 лютого 2019 року - скасувати та ухвалити нову постанову.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, Акціонерного товариства «ПроКредитБанк» про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання недійсними правочинів направити за підсудністю на розгляд до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 04 червня 2019 року.

Головуючий - А.В. Котелевець

Судді - Р.М. Піддубний

О.Ю. Тичкова