Ухвала

16 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 732/1821/18

провадження № 61-18278ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 02 травня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 06 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за порушення грошового зобов`язання та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа - Городнянський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 02 травня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 06 вересня 2019 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Касаційна скарга містить квитанцію про часткову сплату судового збору у розмірі 768,40 грн.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

«Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, який набрав чинності 01 листопада 2011 року.

Судові рішення, які оскаржує заявник, свідчать про існування вимоги майнового характеру щодо стягнення інфляційних втрат і 3% річних за первісним позовом та двох вимог немайнового характеру щодо визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження за зустрічним позовом.

Станом на 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 762 грн.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з первісним позовом) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за порушення грошового зобов`язання та просив суд стягнути з відповідача на свою користь інфляційні втрати і 3% річних за порушення грошових зобов`язань у розмірі 41 764,60 грн.

Отже, при поданні первісного позову судовий збір повинен був бути сплачений у розмірі 704,80 грн, оскільки 1 відсоток ціни позову (41 764,40 грн) менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (41 764,40 грн * 1% = 417,64 грн).

У разі якщо в апеляційному або в касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів (пункт 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10).

У січні 2019 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 1 921 грн.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду із зустрічним позовом) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні зустрічної позовної заяви становила 1 536,80 грн (1 921 грн * 0,4) * 2 = 1 536,80 грн).

Згідно із підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми та становить 4 483,20 грн (1 536,80грн + 704,80 грн) * 200% = 4 483,20 грн).

Оскільки ОСОБА_5 сплатив судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 768,40 грн, то йому необхідно доплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 3 714,80 грн.

У зв`язку із зміною з 01 жовтня 2019 року реквізитів для сплати судового збору судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6007, код банку отримувача (МФО): 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA7026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 02 травня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 06 вересня 2019 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець