Справа № 373/905/19
УХВАЛА

про повернення заяви

05 червня 2019 року Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду

Київської області Залеська А.О., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, інші особи, які можуть отримати статус учасника справи: ОСОБА_3 , Перша київська державна нотаріальна контора,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до пред`явлення позову звернувся до суду з заявою про забезпечення позову та просить накласти арешт на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1 ) для ведення садівництва.

Посилається на те, що ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу від 23.10.2012 придбав у ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,1002 га (кадастровий номер НОМЕР_2 ) для ведення садівництва, що розташована на території Циблівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Водночас, згідно відомостей про суб`єктів права власності на земельну ділянку, діл. 209 для колективного садівництва площею 0,1 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ), що розташована в садовому товаристві «В`юнище» на території Циблівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, належить ОСОБА_3 , яку остання успадкувала від ОСОБА_5 .

А тому ОСОБА_1 має намір звертатись до суду за захистом свого права власності на земельну ділянку.

Вивчивши дану заяву та додані до неї документи, вважаю, що заява не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, що перешкоджає її розгляду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, серед іншого, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Так, представником заявника у змісті заяви про забезпечення позову не зазначено предмет позову з яким заявник буде звертатись до суду і який заявник повинен пред`явити протягом десяти днів, як передбачено вимогами ч.4 ст. 152 ЦПК України.

В заяві представник заявника вказує, що згідно договору купівлі-продажу земельна ділянка була придбана за 1072,00 грн., тоді як з ксерокопії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.10.2012 (пункти 1.7., 2.3. Договору) вбачається, що продаж земельної ділянки за домовленістю сторін вчинюється за 22815 грн. 54 коп. Згідно п.2.1. Договору 1072,00 грн. це вартість земельної ділянки згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Отже, в порушення п.5 ч.1 ст. 151 ЦПК України представником заявника ціна позову, про забезпечення якого просить заявник не відповідає дійсній вартості майна (ст. 176 ЦПК України).

В порушення вимог п.4 ч.1 ст. 151 ЦПК України, представником заявника вказано захід забезпечення позову, який належить застосувати, але необґрунтовано необхідність його застосування до земельної ділянки відповідача, а не до земельної ділянки позивача, оскільки ці земельні ділянки різняться кадастровим номером.

З наданих документів, доданих до заяви про забезпечення позову, вбачається, що заявник ОСОБА_1 не надає витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно, яким може підтвердити виникнення у нього права власності на відповідну земельну ділянку придбану за договором купівлі-продажу або, що така земельна ділянка накладається на ділянку відповідача з іншим кадастровим номером.

Відповідно до закону, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права (ст. 125 ЗК України).

За правилами ч.9 ст. 153 ЦПК України, суд встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.151, 153, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя А.О. Залеська