П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019року м. Київ

Справа № 363/875/16-ц

Провадження: № 22-ц/824/11951/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 22 грудня 2016 року, ухвалене під головуванням судді Баличевої М.Б., у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ольжин град» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

в с т а н о в и в :

В березні 2016 року ОСББ«Ольжин град» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за наданіжитлово-комунальні послуги. В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до ст. 4 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» ОСББ «Ольжин град» створено виключно для обслуговування, ремонту і реконструкції багатоквартирного житлового будинку та утримання прибудинкової території. Балансоутримувачем багатоквартирного жилого будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_5. Розміри внесків співвласників будинку на утримання будинку та прибудинкової території були затверджені рішеннями органів управління ОСББ «Ольжин град». ОСББ утримує зазначений будинок та прибудинкову територію, затверджує штатний розклад, відповідно до якого на умовах трудових договорів оплачує працю робітників по утриманню будинку та прибудинкової території, як колективний замовник укладає та виконує умови договорів з виконавцями житлово-комунальних послуг і оплачує ці послуги, зокрема, на технічне обслуговування диспетчерського зв`язку, на технічне обслуговування і ремонт ліфтів, купівлі-продажу природного газу, на виконання робіт з експлуатації котельного обладнання та систем опалення котельні, на виконання робіт з технічного обслуговування котельного обладнання, на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, про надання послуг з вивезення для утилізації побутових відходів, на постачання електричної енергії, а відповідач, в свою чергу, отримує ці послуги та зобов`язаний вчасно (щомісяця) сплачувати за це кошти. ОСОБА_2 на праві приватної власності належить приміщення АДРЕСА_6, його неоплачена заборгованість перед позивачем за житлово-комунальні послуги за період з 01 серпня 2013 року по 01 грудня 2015 року складає 15031, 24 грн., з яких 9286, 72 грн. заборгованості, 2301, 71 грн. втрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку за цей період та 242,81 грн. - 3 % річних. На підставі викладеного ОСББ «Ольжин град» просило суд стягнути з ОСОБА_2 вказану заборгованість.

В ході розгляду справи судом першої інстанції стало відомо, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщину після його смерті прийняв син - ОСОБА_1 .

За таких підстав ОСББ «Ольжин град» звернулось до суду з клопотанням про заміну відповідача, подавши уточнену позовну заяву про стягнення вказаної заборгованості з правонаступника боржника - ОСОБА_1 .

Заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 22 грудня 2016 року позов ОСББ «Ольжин град» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Ольжин град» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в сумі 9286,72 грн., 2301,71 грн. інфляційних втрат, 3 % річних в розмірі 242,81 грн., що разом становить 15 031, 24 грн.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не врахування обставин, що мають істотне значення для справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване заочне рішення, не повідомивши його належним чином про розгляд справи. Будь-які докази про отримання ним судових повісток в матеріалах справи відсутні. Окрім того, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивачем при розрахунку ціни позову зроблена помилка, оскільки при складенні відповідних сум заборгованості, інфляційних втрат та 3 % річних виходить 11831,24 грн. в той час як позивачем визначена ціна позову 15031,24 грн.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Золотопуп С.В. в інтересах ОСББ «Ольжин Град» зазначив, що відповідач був обізнаній щодо розгляду справи судом, про це його неодноразово повідомляли по телефону. Окрім того, позивач щомісячно кожному співвласнику нараховує внесок на утримання та опалення, що вказується у відповідних квитанціях та передаються для оплати через почтові скриньки. Судом першої інстанції було належним чином повідомлено відповідача про розгляд справи, зокрема, шляхом надіслання судових повісток за адресою, що зазначена у заяві про прийняття спадщини. Також вказав, що довідка про заборгованість, ака міститься в матеріалах справи, на підставі якої було ухвалене заочне рішення, дійсно мала арифметичні неточності, а саме нарахування на 2 копійки більше щомісячно в період з 01 серпня 2013 року по 06 грудня 2014 року. За таких підстав, частково визнаючи апеляційну скаргу, просив змінити оскаржуване рішення в частині суми боргу, яка підлягає стягненню з відповідача, а саме 13 192,63 грн., яка складається з 10177,76 грн. (в тому числі борг за внесками на утримання будинку та прибудинкової території 11637,14 грн., борг за централізоване опалення 1740,62 грн., з урахуванням часткової оплати у розмірі 3200 грн.), втрати від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку у сумі 2685,88 грн., 3% річних у сумі 328,98 грн. Також просив стягнути з відповідача судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1378 грн., витрати пов`язані з розміщенням оголошення в пресі в розмірі 420 грн.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

В рамках даної справи сторонами не оспорюються наступні обставини, встановлені районним судом.

ОСББ «Ольжин град» створено відповідно до ст. 4 ЗУ « Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для обслуговування, ремонту і реконструкції багатоквартирного житлового будинку та утримання прибудинкової території, що підтверджується витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, довідкою управління статистики.

ОСББ «Ольжин град» є балансоутримувачем багатоквартирного жилого будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням 6 сесії 4 скликання Вишгородської міської ради від 06.07.2011 року за № 6/5 (а.с. 14) та актом приймання передачі основних засобів, а саме: багатоповерхового будинку по пр АДРЕСА_1 (II черга) І й пусковий комплекс з вбудовано прибудованими приміщеннями та системами інженерного забезпечення.

Відповідно до рішень органів управління ОСББ «Ольжин град» були затверджені розміри внесків співвласників будинку на утримання будинку та прибудинкової території, з яких вбачається, що ОСББ «Ольжин град» утримує зазначений будинок та прибудинкову територію, затвердило штатний розклад, відповідно до якого на умовах трудових договорів оплачує працю робітників по утриманню будинку та прибудинкової території, як колективний замовник уклало та виконує умови договорів з виконавцями житлово-комунальних послуг і оплачує ці послуги: на технічне обслуговування диспетчерського зв`язку, на технічне обслуговування і ремонт ліфтів, купівлі - продажу природного газу, на виконання робіт з експлуатації котельного обладнання та систем опалення котельні, на виконання робіт з технічного обслуговування котельного обладнання, на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, про надання послуг з вивезення для утилізації побутових відходів, про постачання електричної енергії, а відповідач отримує ці послуги та зобов`язаний вчасно щомісяця сплачувати за це кошти.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_2 на праві приватної власності належить приміщення АДРЕСА_7

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області звернувся його син ОСОБА_1 .

Задовольняючи позов ОСББ «Ольжин град», суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконував свої зобов`язання щодо сплати комунальних послуг у зв`язку з чим за його життя виникла відповідна заборгованість,яку повинен відшкодувати його спадкоємець, ОСОБА_1 , в тому числі і суми втрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку та 3 % річних.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК Українищодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Згідно із вимогами частин першої-третьої статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатись про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги.

Частиною четвертою статті 1281 ЦК України встановлено, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою і третьою цієї статті, позбавляються права вимоги.

Отже, за змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

При вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

10 лютого 2016 року ОСОБА_1 підписав заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки регулюються Законом України «Про житлово- комунальні послуги».

Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у редакції, чинній на час розгляду справи судом).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги`житлово- комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання, перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд, відповідно до нормативів норм, стандартів, порядків і правил. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово- комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги.

Відповідно до статті 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями й управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

За змістом статті 1 Закону N 2866-ІІІОСББ - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна, а співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Відповідно до статті 2 Закону N 2866-ІІІ цей Закон, зокрема, регулює: порядок створення, реєстрації, реорганізації, діяльності і ліквідації об`єднань, асоціацій;

відносини суб`єктів права власності щодо користування та розпорядження спільним майном співвласників у об`єднанні.

Згідно зі статтею 4 Закону N2866-111 ОСББ створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність ОСББ полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово- комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Відповідно до статті 18 Закону N2866-111 ОСББ відповідно до цього Закону та статуту зобов`язане: забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан неподільного та загального майна, що належить членам ОСББ; забезпечувати виконання вимог статуту об`єднання; виконувати свої договірні зобов`язання; забезпечувати дотримання інтересів усіх членів об`єднання, асоціації при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між членами об`єднання, асоціації витрат на експлуатацію та ремонт неподільного та загального майна; припиняти дії третіх осіб, що утруднюють або перешкоджають реалізації прав володіння, користування і розпорядження неподільним та загальним майном членами ОСББ.

Згідно зі статтею 11 Закону N 2866-ІІІ ОСББ після набуття статусу юридичної особи може, зокрема, прийняти на власний баланс весь житловий комплекс. Балансоутримувач забезпечує управління житловим комплексом.

Статтею 1 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-ІУ «Про житлово- комунальні послуги» (далі - Закон № 1875-ІУ; тут і далі, чинного на момент виникнення спірних правовідносин), балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Частиною шостою статті 19 Закону № 1875-ІУ визначено, що особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

За змістом статей 23, 24 Закону № 1875-ІУ власник має право доручати повністю або частково розпоряджатися та управляти належним йому майном відповідно до закону та договору балансоутримувачу, який має право здійснювати функції утримання на балансі переданого йому за договором з власником майна та управляти ним, визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна, і одночасно зобов`язаний забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Системний аналіз зазначених вище норм матеріального права дає підстави дійти висновку, що ОСББ - це юридична особа, учасник відносин у сфері житлово-комунальних послуг і суб`єкт, уповноважений здійснювати управління майном житлового будинку чи комплексу будинків і забезпечувати їх належну експлуатацію та утримання разом із прибудинковою територією, яка одночасно може бути й балансоутримувачем та виконувати його функції.

Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Закріплена у пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування санкцій, установлених у частині другій статті 625 ЦК України.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті, та трьох процентів річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Таким чином, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг, боржник несе відповідальність, передбачену частиною другою статті 625 ЦК України.

Отже, суд першої інстанції, встановивши, що належним балансоутримувачем будинку є ОСББ «Ольжин Град», яке надавало відповідачу житлово-комунальні послуги, а останній споживав вказані послуги, дійшов правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Однак, не дослідивши належним чином наданий позивачем розрахунок заборгованості дійшов передчасного висновку щодо стягнення заявленої позивачем суми заборгованості.

Частково визнаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , адвокат Золотопуп С.В., який діє в інтересах ОСББ «Ольжин град» вказав, що нарахування в період з 01 серпня 2013 року по 06 грудня 2014 року позивач провів на підставі протоколу установчих зборів від 28.05.2011 року, відповідно до якого встановлені базові внески на утримання та надано право правлінню їх перегляду відповідно до змін зовнішніх чинників, що впливають на ціни отриманих комунальних послуг. На підставі рішення установчих зборів від 01 березня 2013 року правлінням було прийнято рішення про затвердження внеску на утримання для майстерень, що використовуються як житлові приміщення у розмірі 2,40 грн.

Щомісячний внесок з 01 серпня 2013 року по 06 грудня 2014 року становив 332,40 грн. (2,40 грн./м.кв. * 138,5 кв. м=332,40 грн.), отже, довідка про заборгованість мала арифметичні неточності, а саме нарахування на 2 коп. більше щомісячно в період з 01 серпня 2013 року по 06 грудня 2014 року.

Нарахування в період з 07 грудня 2013 року по 01 грудня 2015 року ОСББ «Ольжин град» зобов`язаний проводити на підставі протоколу від 07.12.2013 року, відповідно до якого, внесок на утримання для майстерень верхніх поверхів становив 2,89 грн., додатково вказаним рішенням був встановлений внесок на диспетчеризацію у розмірі 30 грн. за кожне приміщення на місяць, отже внесок на утримання з 07 грудня 2013 року по 01 грудня 2015 року становив 430,27 грн. (2,89грн./кв.м*138,5+30 грн.=430,27 грн.)

Нарахування внеску на опалення за період з 01 листопада 2014 року по 01 грудня 2015 року позивач проводив відповідно до фактичних витрат на опалення будинку власною котельнею ОСББ «Ольжин Град» пропорційно площі приміщень. В забезпечення опалення будинку між ОСББ «Ольжин град» та ПАТ «НАК «Нафтогаз України» 30 грудня 2014 року було укладено договір про постачання газу. 01 жовтня 2015 року між ОСББ «Ольжин град» та ФОП ОСОБА_3 укладено договір про технічне обслуговування котельні.

На підтвердження факту усунення вказаних неточностей адвокатом до відзиву на апеляційну скаргу було долучено відповідну довідку та копії вказаних договорів.

Доводи апеляційної скарги про допущення позивачем арифметичної помилки при складенні розрахунку заборгованості знайшли своє підтвердження у відзиві на апеляційну скаргу.

За таких підстав, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для зміни оскаржуваного рішення в частині визначення розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Ольжин град», а саме, з 15 031,24 грн. на 13 192,63 грн.

Щодо доводів ОСОБА_1 про неналежне повідомлення його судом першої інстанції про розгляд справи колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.122 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи), у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі.

Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи) відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі.

Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (п. 11 ст. 128 ЦПК України).

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звертаючись до приватного нотаріуса Бандури С.О. із заявою про прийняття спадщини, зазначив місцем проживання наступну адресу: АДРЕСА_3 .

Судом першої інстанції повістки про виклик в суд направлялись ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 та за адресою місця проживання: АДРЕСА_3 (а.с. 57).

Конверти з судовими повістками за обома адресами повернулися до суду з відмітками поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» та « за зазначеною адресою не проживає» (а.с. 77-78), а тому, судом першої інстанції було вчинено дії щодо виклику ОСОБА_1 в судове засідання шляхом розміщення оголошення пресі (а.с. 83).

При цьому, у січні 2019 року, ОСОБА_1 звертаючись до суду із заявою про перегляд заочного рішення зазначив місце свого проживання: АДРЕСА_3 , що свідчить про те, що він проживає за даною адресою, проте за повідомленням пошти для отримання судової кореспонденції не з`являвся.

За таких підстав, колегія суддів відхиляє такі доводи апеляційної скарги як необгрунтовані, оскільки судом першої інстанції відповідно до вимог процесуального законодавства було вчинено дії щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд даної справи.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення у відповідності з вимогами ч.І ст. 376 ЦПК України є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, а заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області зміні в частині визначення розміру заборгованості, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Ольжин град», з 15 031,24 грн. на 13192,63 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 22 грудня 2016 рокузмінити в частині визначення розміру заборгованості, у зв`язку з чим резолютивну частину рішення викласти у наступній редакції.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП, місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ольжин град» (, місцезнаходження: м. Вишгород, пр. Шевченка, 2-г) заборгованість у розмірі 10 177,76 (десять тисяч сто сімдесят сім) грн. 76 коп., втрати від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку у розмірі 2 685,88 (дві тисячі шістсот вісімдесят п`ять) грн. 88 коп., 3% річних у сумі 328,98 (триста двадцять вісім) грн. 98 коп., що загалом становить 13 192,63 грн. (тринадцять тисяч сто дев`яносто дві) грн. 63 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль