Справа № 159/6231/18 Головуючий у 1 інстанції: Панасюк С. Л.
Провадження № 22-ц/802/540/19 Категорія: 50 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів - Здрилюк О.І., Киці С.І.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 подану його представником ОСОБА_3 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15 березня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з жовтня 2011 року. Сторони у справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, домовленості про добровільну сплату аліментів не досягнуто.

Також позивач зазначила, що на даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та отримує соціальну допомогу. У зв`язку із цим вона не має змоги працювати, а інших джерел доходу не має.

Просила присудити з відповідача кошти на утримання (аліменти) у розмірі по 1626 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, а також стягувати з відповідача 3723 гривень щомісяця на її утримання до досягнення сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 віку трьох років.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15 березня 2019 року позов задоволено частково.

Постановлено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дітей - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 у розмірі по 1626 гривень 00 копійок, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з 03 грудня 2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі по 1921 гривні 00 копійок щомісячно, починаючи з 03 грудня 2018 року і до досягнення їхньою дитиною, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , віку трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1409 гривень 60 копійок.

Не погоджуючись із рішенням суду представник відповідача ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій покликаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково, стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 813 грн., а в частині вимог про стягнення аліментів на утримання дружини - відмовити.

20.05.2019 року позивач ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому вказала, що вважає рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.10.2011 року.

У шлюбу у них народилися діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Діти проживають разом з матір`ю, позивачем по справі, та перебувають на її утриманні. Домовленості між сторонами щодо розміру аліментів на утримання дітей не досягнуто.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Визначаючи розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд першої інстанції, застосувавши положення ст.ст.182, 184 СК України, на підставі доказів, поданих сторонами та враховуючи, що у період з червня 2018 року по кінець жовтня 2018 року відповідач перерахував та передав позивачу на утримання дітей загалом 2050 євро, що в гривневому еквіваленті становить біля 62000 грн., дійшов обґрунтованого висновку, що розмір аліментів у сумі 1626 грн. на кожну дитину відповідає нормам закону та є достатнім для дитини відповідного віку.

Доводи відповідача про те, що він офіційно не працює та має мінливий заробіток, а тому може сплачувати аліменти лише в розмірі по 813 гривень на кожну дитину (50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) є необгрунтованими.

Відповідач є працездатною особою, не надав належних та допустимих доказів, щодо неможливості працевлаштуватись чи заборону працювати у зв`язку з захворюванням, на його утриманні немає непрацездатних осіб, яких він отримує чи інших неповнолітніх чи малолітніх дітей.

Покликання представника відповідача на помилковість висновків суду щодо визначення розміру аліментів в розмірі прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, оскільки обов`язок утримувати дітей покладено на двох батьків, спростовуються таким.

Законом встановлений прожитковий мінімум, це та сума, яка мінімально може задовольнити потреби дитини, однак дитині для повноцінного розвитку потрібне якісне харчування, засоби для отримання повноцінного навчання, одяг , оскільки діти даного віку ростуть, кошти на розвиток дітей, іграшки, оплата гуртків, садочку, школи, відпочинок та все те, що потрібно для гармонійного розвитку дитини, а не той прожитковий мінімум, як передбачено Законом.

Відповідач та його представник не надали жодних доказів на підтвердження доводів викладених в апеляційній скарзі про наявність правових підстав для зменшення визначеного судом розміру аліментів, а тому доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення їхньою дитиною трьох річного віку, то апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення, з огляду не таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно з частиною 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Частини 2, 4, 6 статті 84 СК України передбачають, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, а тому не може працювати. ЇЇ чоловік ОСОБА_2 має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки, як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано відповідачем, з червня 2018 року по кінець жовтня 2018 року, ОСОБА_2 перерахував та передав позивачу на утримання її та дітей 62000 грн. Отже, відповідач може надавати матеріальну допомогу своїй дружині.

Доводи представника відповідача в апеляційній скарзі про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права безпідставні, носять суб`єктивний характер, зводяться лише до переоцінки доказів по справі, та непогодженням з їх оцінкою, тоді як колегія суддів вважає, що суд розглядаючи справу оцінив докази по справі у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та норми діючого законодавства, які регулюють спірні відносини, що склалися між сторонами по справі, колегія суддів вважає правильним висновок суду про те, що відповідачем та його представником не доведено належними та допустимими доказами обставин, на які вони посилається, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому судове рішення суду першої інстанції є обгрунтованим та ухваленим з урахуванням норм діючого законодавства і підстав для його зміни чи скасування судова колегія не вбачає.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 подану його представником ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15 березня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту даної постанови.

Головуючий

Судді: