ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року м.Херсон

Номер справи: 766/22531/18

Номер провадження: 22-ц/819/982/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач) Ігнатенко П.Я.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Полікарпової О.М.,

за участю секретаря Прушинської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Ус О.В. від 22 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Херсонського обласного управління, про відшкодування моральної шкоди та стягнення судових витрат,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 12.07.2018 року банк відповідача зобов`язаний поновити його рахунки, які були закриті 11.11.2013 року за ініціативою банку (справа №766/9646/16-ц). Зазначене рішення суду не виконане, що порушує права позивача, банком вчиняється тиск. Після уточнення позовних вимог просить стягнути з банку на свою користь відшкодування моральної шкоди в сумі 20000 грн., заподіяної протиправними діями відповідача та тривалою тяганиною. Зазначену суму позивач обґрунтовує переживаннями та стражданнями у зв`язку з протиправною діяльністю банку та необхідністю лікування цукрового діабету, хвороб серця. Окрім того позивач просить відшкодувати судові витрати, які понесені ним як стороною, на користь якої ухвалено судове рішення в сумі 14300 грн. Так, позивач просить відшкодувати витрати, понесені ним на заяви до суду першої інстанції, витрати, понесені на процесуальні дії, необхідні для розгляду справи, забезпечення доказів: п`ять заяв по 400 грн.=2000 грн, витрати пов`язані із розглядом справи при залишенні суддею Ратушною В.О. (справа №766/9646/16-ц) позову без руху - 3000 грн та 2000 грн в зв`язку з переглядом ухвали апеляційним судом; 29.12.2016 року та 21.07.2017 року позивач подав заяви голові Херсонського міського суду, отже вважає, що витрати - двічі по 400 грн, позивач посилається, що поніс витрати в зв`язку з розглядом справи 12.04.2018 року суддею Прохоренко В.В. - 500 грн та в зв`язку з розглядом справи в суді Апеляційного суду Херсонської області 17.07.2018 року - 3000 грн, а також в зв`язку з розглядом даної справи суддею Ус О.В. 20.11.2018 року - 3000 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 22 квітня 2019 року від 22 квітня 2019 року вирішено: відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Херсонського обласного управління про відшкодування моральної шкоди та судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Просить взяти до уваги, що банк не виконав рішення суду про поновлення його рахунків, чим застосував фальсифікацію, шахрайство та обман вкладника. Суд замовчував недобросовісність банку, в зв`язку з чим ухвалено незаконне рішення. Скаржник зазначив, що на виконання рішення суду про поновлення рахунків, банк видав йому 02.04.2019 року меморіальний ордер від 17.01.2019 року, однак таке виконання рішення суду не відповідає вимогам закону, оскільки поновлення рахунків можливе у разі видачі ощадних книжок з печаткою. Отже, відмовивши у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та збитків, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та не врахував, що позивач протиправно позбавлений свого майна банком, що потягло обмеження майнового стану. Окрім того, на думку скаржника, суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги попередні розрахунки судових витрат, які позивач поніс в зв`язку з розглядом справи. Просить задовольнити позовні вимоги та стягнути на його користь 20000 грн. - відшкодування моральної шкоди та суму витрат у збільшеному розмірі - 15800 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Херсонського обласного управління - адвокат Устюжина Т.Ю. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Зазначила, що позивачем не доведено заподіяння йому моральної шкоди відповідачем через невиконання судового рішення у справі № 766/9646/16-ц за заявою позивача з питання його виконання. Окрім того, рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 12.04.2018 року в частині, залишеній без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 12.08.2018 року, не встановлено заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди через закриття рахунків за ініціативою банку і у задоволенні цих вимог відмовлено. Невиконання судового рішення в добровільному порядку відповідачем, без застосування позивачем передбачених законом дій щодо звернення судового рішення до виконання в примусовому порядку на підставі виконавчого листа - не може бути розцінене як спричинення моральної шкоди. Представник відповідача наголосила, що вимоги щодо відшкодування судових витрат, понесених у справі № 766/9646/16-ц також не підлягають задоволенню, оскільки такі вимоги не заявлялись при розгляді зазначеної справи, докази їх понесення не надавались.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Представник відповідача - адвокат Устюжина Т.Ю. апеляційну скаргу не визнала, просить її залишити без задоволення та пояснила, що підстав для скасування рішення суду та задоволення позовних вимог немає.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень ч.ч. 1,2 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до ч.ч. 2, 8 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд першої інстанції правильно встановив, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 12.04.2018 року у справі № 766/9646/16-ц за позовом ОСОБА_1 до філії - Херсонського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про скасування рішення про закриття банківських рахунків, покладення зобов`язань та відшкодування моральної шкоди, в задоволенні позову відмовлено (а.с. 91-92).

Постановою Апеляційного суду Херсонської області від 12.07.2018 року (справа №766/9646/16-ц) апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12.04.2018 року в частині відмови у задоволенні позовної заяви про поновлення закритих за ініціативою відповідача рахунків скасовано, зазначену позовну вимогу ОСОБА_1 задоволено, зобов`язано ПАТ «Державний ощадний банк України» поновити у філії банку Херсонському обласному управлінні рахунки ОСОБА_1 №13817 на суму 0,10 грн., №07900159 на суму 1,20 грн., №07700049 на суму 3,84 грн, №07700050 на суму 0,55 грн., №07700170 на суму 0,55 грн., №07500293 на суму 1,69 грн., №07700287 на суму 0,44 грн., №07500587 на суму 0,43 грн., №077006510 на суму 0,43 грн., №07501010 на суму 0,43 грн., які 11.11.2013 року були закриті за ініціативою банку. В решті рішення суду залишено без змін (а.с. 102-103).

24.09.2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Державного ощадного банку України Філії-Херсонське обласне управління України про видачу документу, що посвідчує його право власності на майно (13 рахунків) на момент укладення договору протягом 12.05.1987 - 13.11.1992 року (а.с.17).

У заяві від 05.11.2018 року, адресованій Державному ощадному банку України Філії-Херсонське обласне управління України, ОСОБА_1 зазначив, що банком не виконується судове рішення Апеляційного суду Херсонської області від 12.07.2018 року у справі 766/9646/16-ц (а.с.18).

Згідно листа за вих. №119.12-09/5340/2018-21/с від 09.11.2018 року ПАТ «Державний ощадний банк України» філією - Херсонське обласне управління надано відповідь на звернення ОСОБА_1 від 24.09.2018 року та від 05.11.2018 року, якою повідомлено останнього, що працівниками банку неодноразово здійснювались телефонні дзвінки за номером, вказаним у заяві для запрошення до відділення банку з метою ідентифікації та формування пакету документів для виконання постанови Апеляційного суду Херсонської області від 12.07.2018 року. 05.11.2018 року після візиту ОСОБА_2 до ТВБВ №10021/01 проведено ідентифікацію, сформовано пакет документів та відправлено на розгляд до Центрального апарату АТ «Ощадбанк» (а.с.77).

Відповідно до меморіального ордера № від 17.01.2019 року та виписки по картковому рахунку, на рахунок ОСОБА_1 банком зараховано кошти в сумі 9,66 грн на виконання судового рішення у справі № 766/9646/16-ц (а.с.174-175).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається та правильно встановлено судом першої інстанції вчинення добровільних дій банком на виконання рішення суду апеляційної інстанції від 12.07.2018 року, яким зобов`язано банк поновити рахунки позивача.

Законом передбачено право стягувача на звернення у передбаченому законом порядку до примусового виконання рішення суду. Разом з тим, сторонами не заперечується, що виконавчий лист позивач не отримував та не подавав його до компетентних органів з метою примусового виконання рішення суду, що є правом ОСОБА_1, яке останній не реалізував. Отже, свідоме ухилення від виконання рішення суду позивачем не доведено, а судом не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, заподіяної невиконанням рішення суду.

В частині доводів позивача про відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконними діями банку по припиненню рахунків ОСОБА_1 , яка виявилась у тиску та стражданнях в зв`язку з незаконним закриттям банком рахунків, такі доводи були предметом розгляду у справі № 766/9646/16-ц і в цій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін та набрало законної сили. Вказані обставини не можуть повторно братися до уваги при розгляді даної справи про відшкодування моральної шкоди.

В частині позовних вимог про відшкодування збитків, понесених ОСОБА_1 в зв`язку з розглядом справи, судом правильно застосовано норми глави 8 розділу I ЦПК України та, зокрема, вимоги ст. 141 ЦПК України щодо порядку визначення розміру судових витрат та їх розподілу.

Так, питання про стягнення судових витрат, понесених ОСОБА_1 під час судового розгляду справи № 766/9646/16-ц, - ним не заявлялось та доказів понесення таких витрат не надано як до закінчення судових дебатів, так і протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у вказаній справі. Окрім того, при заявлені такої вимоги у даній справі, - доказів понесення відповідних судових витрат також суду не надано. В зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні вимог у зв`язку з недоведеністю та відсутністю обґрунтування і будь-яких доказів таких збитків та витрат, а також їх розміру і порядку подачі.

Судові витрати, понесені позивачем у даній справі не підлягають до відшкодування у відповідності до вимог п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, оскільки основний позов про відшкодування моральної шкоди не задоволений.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі щодо необхідності зобов`язання банку відновити становище, яке існувало до порушення його прав та зобов`язання виконати рішення суду, що, на думку скаржника, не взято до уваги судом першої інстанції та дає підстави для відшкодування моральної шкоди, - позбавлені правового обґрунтування. З матеріалів справи вбачається, що банком вчинялись дії по добровільному виконанню рішення суду, у разі незгоди стягувача із таким способом виконання, він має право скористатись правом на звернення до примусового виконання рішення суду, чим останній не скористався. Протиправність дій по умисному ухиленню від виконання рішення суду позивачем не доведена, як в суді першої, так і апеляційної інстанції, а судом не встановлена. Також не доведено заподіяння неправомірними діями (бездіяльністю) банку моральної шкоди позивачу.

Посилання в апеляційній скарзі на обмеження майнового стану позивача по рахунках, незаконно закритих банком, були предметом дослідження та аналізу у іншій справі №766/9646/16-ц.

Окрім того, неодноразові посилання скаржника на обов`язок держави відшкодувати за рахунок держави моральну шкоду, - не дає підстав для задоволення заявленого позову до банку.

Посилання в апеляційній скарзі на необхідність відшкодування витрат , пов`язаних із зверненням до банку та суду і розглядом справи в суді, тобто оплату праці, яку виконував сам позивач, не обґрунтовані, не підтверджені будь-якими доказами та розрахунками.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах закону, є безпідставними та на висновки суду не впливають.

На підставі викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду як законне та обґрунтоване підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 квітня 2019 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складання повного судового рішення 04 червня 2019 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова