Дата документу 04.06.2019 Справа № 330/1793/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 330/1793/18

Провадження №22-ц/807/802/19

Запорізькій апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Бєлки В.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Ващенко З.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 18 жовтня 2018 року в складі судді Нестеренко Т.В. в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 07.06.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту №325/103-К.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором 07.06.2006 року між кредитором та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір №325/103-ІП, відповідно до якого остання передала банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: 1) жилий будинок з монсардой (А-2), загальною площею 302,0 кв. м, житловою - 203,5 кв. м, 2) гараж (Б-1), 3) сарай (В-1), 4) сарай (Г-1), 5) навіс (Д-1), 6) підвал (Е), 7) душ (Ж), 8) вбиральня (З), 9) огорожа (№1), 10) водогін (№2), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В порушення умов договору позичальник ОСОБА_2 свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 02.02.2018 року утворилася заборгованість за кредитом - 72 843 грн, за відсотками - 138 619,05 грн, розмір інфляційних витрат за кредитом - 9 396,76 грн, розмір інфляційних витрат за відсотками - 16 830,15 грн, що підтверджено розрахунком заборгованості.

У зв`язку із систематичним порушенням боржником своїх обов`язків зі сплати кредиту, банком нараховано пеню станом на 02.02.2018 року: за несвоєчасне повернення кредиту - 19 617,02 грн; за несвоєчасне повернення відсотків - 35 265,47 грн.

На виконання умов кредитного договору та іпотечного договору відповідачам було направлено вимогу, а саме повідомлення про усунення порушень, яке на дату подання позовної заяви не виконано.

Посилаючись на вказані обставини, просили суд: звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: 1) жилий будинок з монсардой (А-2), загальною площею 302,0 кв. м, житловою - 203,5 кв. м, 2) гараж (Б-1), 3) сарай (В-1), 4) сарай (Г-1), 5) навіс (Д-1), 6) підвал (Е), 7) душ (Ж), 8) вбиральня (З), 9) огорожа (№1), 10) водогін (№2), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №325/103-К від 07.06.2006 року, заборгованість - 237 688,96 грн, а саме: за кредитом - 72 843 грн, за відсотками - 138 619,05 грн, розмір інфляційних витрат за кредитом - 9 396,76 грн, розмір інфляційних витрат за відсотками - 16 830,15 грн, на користь ПАТ «Укрсоцбанк» шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій; стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 3 565,33 грн.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 18 жовтня 2018 року в задоволенні позову відмовлено в зв`язку із спливом строку позовної давності.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду АТ «Укрсоцбанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначають, що у 2015 році ПАТ «Укрсоцбанк» зверталося із позовними вимогами до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 09.12.2015 року в справі №330/1959/15-ц позовні вимоги було задоволено в повному обсязі. Таким чином, строк позовної давності для звернення до суду із цими вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки не пропущено.

Щодо направлення вимоги про усунення порушень та вимоги про дострокове виселення вказує, що чинне законодавство не встановлює обов`язку для кредитора щодо повідомлення майнового поручителя про припинення виконання зобов`язань за кредитним договором позичальником.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У статті 526 ЦК України зазначено загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частина друга статті 598 ЦК України).

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Виходячи зі змісту статей 526, 599 ЦК України зобов`язання буде вважатися виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Встановлено судом, що 07.06.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту №325/103-К, за умовами якого банк надав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 120 000 грн, зі сплатою 17% річних (а.с.5-6).

Факт надання кредиту та отримання грошових коштів ОСОБА_2 також підтверджується анкетою позичальника від 05.06.2006 року та заявою на видачу готівки №4 від 07.06.2006 року (а.с.12-14).

Відповідно до пункту 1.1 кредитного договору позичальник зобов`язався сплачувати кредит шляхом надання щомісячного платежу до 10 числа кожного місяця в розмірі 1 429 грн з кінцевим терміном погашення заборгованості до 06 червня 2013 року.

У пункті 1.3 кредитного договору вказано, що в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, кредитор укладає в день видачі кредиту з майновим поручителем ОСОБА_1 договір іпотеки №325/103-ІП загальною заставною вартістю 200 000 грн.

07.06.2006 року між кредитором та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір №325/103-ІП, відповідно до якого остання передала банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: 1) жилий будинок з монсардой (А-2), загальною площею 302,0 кв. м, житловою - 203,5 кв. м, 2) гараж (Б-1), 3) сарай (В-1), 4) сарай (Г-1), 5) навіс (Д-1), 6) підвал (Е), 7) душ (Ж), 8) вбиральня (З), 9) огорожа (№1), 10) водогін (№2), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.7-11).

З наданого до позовної заяви розрахунку вбачається, що станом на 02.02.2018 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором складає 237 688,96 грн, а саме: за кредитом - 72 843 грн, за відсотками - 138 619,05 грн, розмір інфляційних витрат за кредитом - 9 396,76 грн, розмір інфляційних витрат за відсотками - 16 830,15 грн (а.с.22-25).

Апеляційним судом досліджено матеріали цивільної справи за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором, які надійшли на запит суду.

Колегією суддів встановлено, що 05 листопада 2015 року банк звертався до суду із позовними вимогами до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №325/103-К від 07.06.2006 року(справа №330/1959/15-ц).

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 09 грудня 2015 року, що набрало законної сили 22 грудня 2015 року, позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №325/103-К СМБ від 07 червня 2006 року в сумі 249 114,38 грн.

Відповідно до ч. ч. 2-3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Із вказаними позовними вимогами ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду 18.08.2018 року (а.с.46).

Таким чином, виходячи із вказаних положень закону, строк позовної давності за вказаними вимогами не сплинув, а тому відсутні підстави для його застосування.

Наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно (постанова Верховного Суду України від 04 вересня 2013 року у справі № 6-573цс13).

Згідно із відповіддю Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області №5422 від 27.02.2019 року до відділу 30.08.2017 року надійшов виконавчий документ №2/330/645/2015, виданий 26.01.2016 року Якимівським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 249 114,38 грн, за яким відкрито виконавче провадження №54601215.

27.06.2018 року виконавче провадження №54601215 було завершено на підставі п. п. 2, 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та виконавчий документ повернуто стягувачу, станом на 27.02.2019 року на виконання до відділу повторно не надходив (а.с.138-140).

Таким чином, суду надано беззаперечні докази того, що попередні заходи не призвели до належного виконання зобов`язання, що є підставою для задоволення позовних вимог про звернення стягнення на передане в іпотеку з метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договороммайно.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Досліджуючи належність розрахунків, наданих суду позивачем на підтвердження заборгованості за кредитним договором, судова колегія виходить з того, що строк дії кредитного договору закінчився 06 червня 2013 року.

Визначаючи розмір заборгованості, позивач зазначав, що розмір основного боргу за кредитним договором (тіло кредиту) становить 72 843 грн, що відповідачем та боржником не оспорено.

Разом з тим, з розрахунку банку, доданого до позовної заяви, вбачається що проценти за користування кредитом нараховані і після закінчення строку дії договору (а.с.22-25).

Натомість право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа №14-154цс18).

Відтак судова колегія, при визначені розміру заборгованості враховує лише розмір процентів, нарахованих в межах строку дії договору, тобто до 06 червня 2013 року.

На виконання ухвали Запорізького апеляційного суду від 07 травня 2019 року , АТ «Укрсоцбанк» направив розрахунок заборгованості за кредитним договором за період з 07.06.2006 року по 06.06.2013 рік ( а.с.174-178).

Наданий банком розрахунок не спростований відповідачем.

Згідно названого розрахунку розмір процентів за користування кредитним коштами за період з 07.06.2006 року по 06.06.2013 рік становить 66 340,47 грн (а.с.175-178).

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції в порядку статті 625 ЦК України є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів.

Наданий позивачем до позовної заяви розрахунок інфляційних витрат, нарахованих станом на 02.02.2018 року, відповідає обставинам справи і виконаний арифметично вірно щодо розміру інфляційних витрат за неповернутим кредитом - 9 396,76 грн (а.с.25).

Разом із тим, розрахунок інфляційних витрат за відсотками здійснено, виходячи із розмірів відсотків, нарахованих після закінчення строку дії договору, а отже не ґрунтується на нормах закону.

Сума інфляційних витрат за період з лютого 2017 року по 02.02.2018 року (період в межах позовних вимог) нараховується на суму процентів, нарахованих в межах строку дії договору - 66 340,47 грн та складає 8 557,91 грн, виходячи з наступного розрахунку:

лютий 2017 року: 66 340,47 (сума заборгованості) х 101,00% (індекс інфляції) - 66 340,47 (сума заборгованості) = 663,40 (розмір інфляційних витрат за вказаний місяць);

березень 2017 року: 66 340,47 х 101,8% - 66 340,47 = 1 194,13;

квітень 2017 року: 66 340,47 х 100,9% - 66 340,47 = 597,06;

травень 2017 року: 66 340,47 х 101,3% - 66 340,47 = 862,43;

червень 2017 року: 66 340,47 х 101,6% - 66 340,47 = 1 061,45;

липень 2017 року: 66 340,47 х 100,2% - 66 340,47 = 132,68;

серпень 2017 року: не нараховується, оскільки індекс інфляції складає 99,90%;

вересень 2017 року: 66 340,47 х 102% - 66 340,47 = 1 326,81;

жовтень 2017 року: 66 340,47 х 101,2% - 66 340,47 = 796,09;

листопад 2017 року: 66 340,47 х 100,9% - 66 340,47 = 597,06;

грудень 2017 року: 66 340,47 х 101,00% - 66 340,47 = 663,40;

січень 2018 року: 66 340,47 х 101,00% - 66 340,47 = 663,40.

Таким чином, загальна сума заборгованості, яку слід погасити за рахунок реалізації предмета іпотеки, дорівнює 157 138,14 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 72 843 грн, заборгованості за відсотками - 66 340,47 грн, інфляційними витратами за кредитом - 9 396,76 грн, інфляційними витратами за відсотками - 8 557,91 грн.

Спосіб звернення стягнення, обрано позивачем з урахуванням вимог ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», отже позовні вимоги є обґрунтованими в цій частині.

Отже, колегія, визнавши апеляційну скаргу обґрунтованою в цілому, у відповідності до вимог пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України скасовує оскаржуване судове рішення та ухвалює нове про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно із ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вимоги пропорційності, а саме задоволення позовних вимог на 66,1% (157 138,14 грн замість 237 688,96 грн) з ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача сплачена останнім сума судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 5 891,71 грн (а.с.1, 92).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 18 жовтня 2018 року в цій справі скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.

Звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: 1) жилий будинок з монсардой (А-2), загальною площею 302,0 кв. м, житловою - 203,5 кв. м, 2) гараж (Б-1), 3) сарай (В-1), 4) сарай (Г-1), 5) навіс (Д-1), 6) підвал (Е), 7) душ (Ж), 8) вбиральня (З), 9) огорожа (№1), 10) водогін (№2), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на прав приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24 травня 2006 року, виданого Якимівською селищною радою Якимівського району Запорізької області, зареєстроване 24 травня 2006 року в реєстрі прав власності на нерухоме майно за номером 14853498, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №325/103-К від 07.06.2006 року в сумі 157 138,14 грн (сто п`ятдесят сім тисяч сто тридцять вісім гривень 14 копійок), яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 72 843 грн (сімдесят дві тисячі вісімсот сорок три гривні), заборгованості за відсотками - 66 340,47 грн (шістдесят шість тисяч триста сорок гривень 47 копійок), інфляційними витратами за кредитом - 9 396,76 грн (дев`ять тисяч триста дев`яносто шість гривень 76 копійок), інфляційними витратами за відсотками - 8 557,91 грн (вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят сім гривень 91 копійка), на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»судовий збір в розмірі 5 891,71 грн (п`ять тисяч вісімсот дев`яносто одна гривня 71 копійка).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 червня 2019 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

В.Ю. Бєлка