ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 червня 2019 року

м. Харків

справа №643/15183/18

провадження № 22-ц/818/2802/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2019 року, постановлене під головуванням судді Горбунової Я.М., в залі суду в м. Харкові, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2019 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітків та доходів, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 його заробітку (доходу) або 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати розподілити відповідно до закону.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що судом першої інстанції не було враховано того, що на його утриманні також знаходиться неповнолітній син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якого він за рішенням суду також сплачує аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому розмір аліментів, визначений судом як 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), який підлягає стягненню з нього на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є завищений, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, на двох дітей аліменти стягуються у розмірі 1/3 частини заробітку, тобто по 1/6 частині на кожну дитину.Зазначає, що згодний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, або 1014 грн. на місяць.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 має можливість сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку та доходів.

Проте повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 8).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 березня 2007 року (а.с.9). Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.7).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 (а.с.10).

Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилалася на те, що відповідач, матеріальної допомоги на утримання дитини надає нерегулярно. Життям сина, матеріальним становищем та станом його здоров`я не цікавиться. Дитина хворіє, втрачає зір. Вважає, що з ОСОБА_2 слід стягнути на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісяця, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 СК України встановлено, що розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статті 183, 184 СК України.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 .

Проте, колегія суддів не може погодитись з розміром стягнутих аліментів, оскільки при визначенні розміру аліментів, судом не враховано положень ст. 182 СК України.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_2 працює у фізичної особи -підприємця ОСОБА_5 , займає посаду закрійника, за лютий, березень 2019 року отримав заробітну плату у загальному розмірі 5 643 грн. (а.с.69).

Відповідач також має сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 68), який знаходиться на його утриманні.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2019 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 29 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 67).

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд апеляційної інстанції враховує вищевказані обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що необхідним і достатнім розміром аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дитини є 1/6 частина всіх видів заробітку відповідача, з урахуванням вимог ст. 182 СК України.

За таких обставин, рішення суду підлягає зміні шляхом зменшення розміру стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір сплачений при подачі апеляційної скарги повернути відповідачеві із державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2019 року в частині розміру стягнутих аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - змінити, зменшити розмір аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Повернути із Державного бюджету України судовий збір, сплачений ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1 ) при подачі апеляційної скарги, у розмірі 1057,20 грн. відповідно до квитанції №62 від 16 квітня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук