ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4547/19 Справа № 199/9550/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Скрипник О. Г. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2019 року по справі за скаргою Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова Валентина Олександровича про визнання неправомірною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2018 року Громадська організація «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1 звернулося зі скаргою на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова Валентина Олександровича, про визнання неправомірною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії.

Вказана скарга мотивована тим, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Громадська Організація «ДНПГО» до Міністерства внутрішніх справ України, Дніпропетровського районного відділу ГУ МВС України в Дніпропетровській області в особі голови ліквідаційної комісії, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконною бездіяльністю посадової особи органу досудового розслідування позовні вимоги залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2016 року скасовано рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2016 року та додаткові рішення від 04 серпня 2016 року та від 18 листопада 2016 року по справі та ухвалено нове рішення яким стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., судові витрати у розмірі 82,86 грн.

16 січня 2017 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська видано два виконавчі листи про стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Держаного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн., судові витрати у розмірі 82,86 грн.

18 січня 2017 року ОСОБА_1 подав до Головного управління державної казначейської служби України в Дніпропетровській області два вищевказані виконавчі листи для виконання.

В зв`язку з тим, що виконавчі листи не були виконанні у встановлений законом строк, до суду була подана скарга на бездіяльність ДКСУ щодо невиконання судового рішення.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2017 року по цивільній справі № 199/9550/15-ц, за скаргою Громадської Організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області на бездіяльність центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів щодо невиконання судового рішення у цивільній справі № 199/9550/15-ц: зобов`язано центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у провадженні якого знаходяться виконавчі листи по справі № 199/9550/15, видані Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпра 16 січня 2017 року усунути порушення прав ОСОБА_1 шляхом перерахування коштів за виконавчими листами у справі № 199/9550/15 через відділення «Укрпошти» №82 за місцем проживання стягувача ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 ; та стягнуто з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів на користь ОСОБА_1 пов`язані з явкою до суду у розмірі 38, 68 грн.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2017 року по цивільній справі № 199/9550/15-ц (4-с/199/44/17) виправлено описки допущені в ухвалі Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2017 року по цивільній справі № 199/6713/14-ц (4с/199/44/17), та приведено ухвалу у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2017 року ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2017 року залишено без змін.

В зв`язку з тим, що ухвали суду та виконавчі листи не були виконанні у встановлений законом строк, до суду була подана скарга на бездіяльність ДКСУ щодо невиконання судового рішення.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2018 року, яку постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2018 року залишено без змін, зобов`язано заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчинити дії щодо виконання ухвали, постановленої Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська у справі №199/9550/15, 4с/199/44/17.

17 серпня 2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська ОСОБА_1 видано виконавчий лист щодо зобов`язання заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчинити дії щодо виконання ухвали, постановленої Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська у справі №199/9550/15, 4с/199/44/17.

ОСОБА_1 зазначає, що 27 серпня 2018 року він рекомендованою кореспонденцією направив до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України до виконання виконавчий лист №199/9550/15, 4с/199/13/18 виданий 17 серпня 2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська та ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2017 року №199/9550/15, 4с/199/44/17 щодо зобов`язання центрального орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у провадженні якого знаходяться виконавчі листи по справі № 199/9550/15, видані Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпра 16 січня 2017 року усунути порушення прав ОСОБА_1 шляхом перерахування коштів за виконавчими листами у справі № 199/9550/15 через відділення «Укрпошти» №82 за місцем проживання стягувача ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 ; та стягнення з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів на користь ОСОБА_1 пов`язані з явкою до суду у розмірі 38, 68 грн.

31 серпня 218 року вказані виконавчі документи отримано для примусового виконання відділом ПВР ДДВС МЮУ.

Повідомленням від 14 вересня 2018 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілов В.О. повернуто виконавчі документи стягувачу без прийняття до виконання.

21 вересня 2018 року відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України направлено на адресу стягувача повідомленням від 14 вересня 2018 року про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання.

Заявник зазначає, що старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башіловим В.О. порушено триденний строк прийняття рішення, а також саме повідомленням №28033-33-18/21 від 14 вересня 2018 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання є незаконним.

Враховуючи викладене, заявник просив постановити, що було порушення пункту 1 статті 6 «Конвенції про захист прав людини і основних свобод»; постановити, що було порушення статті 13 «Конвенції про захист прав людини і основних свобод»; визнати незаконною бездіяльність державного виконавця щодо порушення строків вчинення процесуальної дії, який встановлений частиною 4 статті 4 ЗУ «Про виконавче провадження»; визнати незаконною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О., на виконання до якого надійшли три виконавчі документи виданні Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі №199/9550/15, (4с/199/44/17) та (4с/199/13/18) в частині недотримання законодавчих строків, встановлених ч.1 ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо направлення на адресу ОСОБА_1 повідомлення №28033-33-18/21 датованого «14.09.2018»; визнати незаконним рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О., на виконання до якого надійшли три виконавчі документи виданні Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі №199/9550/15, (4с/199/44/17) та (4с/199/13/18) щодо письмового повідомлення 14 вересня 2018 року № 28033-33-18/21 ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягуючу без прийняття до виконання; на підставі статті 262 ЦПК України постановити окрему ухвалу про притягнення старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башилова В. О. до кримінальної відповідальності за статтею 382 КК України, яку направити до органу досудового розслідування для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, встановивши обов`язок надати суду відповідь про вжиті органом досудового розслідування заходи у визначений судом строк - 10 днів з дня отримання даної ухвали; зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О., вчинити дії, пов`язані з виконанням трьох виконавчих документів, виданих Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі №199/9550/15, (4с/199/44/17) та (4с/199/13/18) та у п`ятиденний строк з моменту отримання даної ухвали направити стягнуті кошти у готівковій формі через відділення «Укрпошти №82» за місцем проживання ОСОБА_1 ; стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язаних з явкою до суду у порядку ст. 138 ЦПК України; зобов`язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надати звіт про виконання впродовж п`яти днів з дня отримання судового рішення.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2019 року задоволено частково скаргу, а саме, визнано незаконним рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О., на виконання до якого надійшли три виконавчі документи виданні Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі №199/9550/15, (4с/199/44/17) та (4с/199/13/18) щодо письмового повідомлення 14 вересня 2018 року № 28033-33-18/21 ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягуючу без прийняття до виконання; зобов`язано державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О., вчинити дії, пов`язані з виконанням трьох виконавчих документів, виданих Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі №199/9550/15, (4с/199/44/17) та (4с/199/13/18) та у п`ятиденний строк з моменту отримання даної ухвали направити стягнуті кошти у готівковій формі; стягнуто з відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 компенсацію за відрив від звичайних занять у розмірі 427,21 грн., в решті скаргу залишити без задоволення.

В апеляційній скарзі Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України посилаючись на неповне встановленням судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив вказану ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на кожен поданий на примусове виконання виконавчий документ, стягувачем подається окрема заява про примусове виконання рішення, - чого заявником зроблено не було. Оскільки, заявником не було подано окремої заяви щодо іншого документа, який направлявся на примусове виконання, то такий документ відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" підлягає поверненню.

Крім того, апелянт зазначає, що заявником не було додано квитанції про сплату авансового внеску та не зазначено підстав для звільнення від його сплати. Також, апелянт зазначає, що заявник не надав суду доказів, які б підтверджували ту обставину, що на прибуття до суду ним витрачено 12 годин. Крім того, апелянт зазначає, що громадська організація "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" не має статусу юридичної особи, а тому суд мав залишити заяву без розгляду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2019 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а ухвалу скасувати, з наступних підстав.

Встановлено, що скаргу у цій справі подала Громадська організація «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_1 , яка не має статусу юридичної особи та не має статуту. Від імені громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» скаргу підписала ОСОБА_3 як керівник цієї організації.

В апеляційній скарзі Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звертає увагу на те, що Громадська організація «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» не має процесуальної правоздатності та не може бути представником ОСОБА_1 у суді.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в цій частині.

Так, кожен має право на свободу об`єднання з іншими особами (пункт 1 статті 11 Конвенції).

Громадяни України мають право на свободу об`єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних,соціальних, культурних та інших інтересів, за винятком обмежень, встановлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей (частина перша статті 36 Конституції України).

Громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів (частина перша статті 1 Закону України «Про громадські об`єднання»).

Громадське об`єднання за організаційно-правовою формою утворюється як громадська організація або громадська спілка. Громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи (частини друга та третя статті 1 Закону України «Про громадські об`єднання»).

Громадське об`єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу (частина п`ята статті 1 Закону України «Про громадські об`єднання»).

Правоздатність неурядових організацій, які не мають статусу юридичної особи, може мати визначенні національним законодавством особливості, обмеження порівняно з неурядовими організаціями, які мають статус юридичної особи.

Неурядові організації повинні мати можливість вільно здійснювати свої цілі за умови, що і цілі, і засоби їх досягнення, відповідають вимогам демократичного суспільства (пункт 11 Рекомендації CM/Rec(2007)14 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо створення та діяльності неурядових організацій від 10 жовтня 2007 року).

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина друга статті 55 Конституції України). Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Встановлено, що Громадська організація «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» у цій справі діє в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_1 .

Колегія суддів вважає, що Громадська організація «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» не є особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи (ст.56 ЦПК України).

Відповідно до частини першої та другої статті 60 ЦПК України передбачено, що можливість бути представником у суді мають адвокат або законний представник (стаття 59 ЦПК України); під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього кодексу.

При тлумаченні положень Закону України від 22 березня 2012 року №4572-VІ «Про громадські об`єднання», Конституційний Суд України в Рішенні від 28 листопаду 2013 року №12-рп/2013 вказав на те, що громадська організація може захищати в суді особисті немайнові та майнові права як своїх членів, так і права та охоронювані законом інтереси інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом, лише у випадках, якщо таке повноваження передбачено у її статутних документах і якщо відповідний закон визначає право громадської організації звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб.

Отже, з метою забезпечення інтересів правосуддя, виконання завдання цивільного судочинства ЦПК України не передбачає права громадської організації без статусу юридичної особи бути представником у суді, оскільки таке право належить адвокатові, законному представникові. Ці вимоги законодавства щодо представництва у цивільному процесі є чіткими та передбачуваними для ОСОБА_1 і Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація».

При цьому, членство в громадській організації само по собі не є підставою для виникнення процесуального представництва. Для цього необхідне волевиявлення особи, яка потребує представництва та наявність необхідних належним чином оформлених та завірених уповноважуючих документів. За відсутністю такої згоди та необхідних документів, громадська організація не може бути допущена судом до здійснення функцій процесуального представника.

Та обставина, що основною метою та завданням організації є допомога у реалізації громадянам своїх прав та законних інтересів не може свідчити про наявність у організації цивільної процесуальної правоздатності у цій справі.

У матеріалах справи відсутні будь-які належним чином оформлені та завірені документи, що надають відповідні повноваження.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо його подала особа, яка не має цивільної процесуальної дієздатності; якщо від імені заінтересованої особи його подала особа, яка не має повноважень на ведення справи (пункти 1 і 2 частини першої статті 257 ЦПК України). Такий процесуальний наслідок суд застосовує, якщо про вказані обставини стало відомо після відкриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції належно не дослідивши питання можливості Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» представляти інтереси ОСОБА_1 дійшов передчасного висновку про задоволення скарги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи вказану скаргу, судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, а тому оскаржувана ухвала як незаконна підлягає скасуванню з наступним залишенням скарги без розгляду.

В зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України з Громадської організації «Дніпропетровська незалежна Правозахисна Громадська організація» на користь Міністерства юстиції України підлягає стягненню судовий збір за звернення з апеляційною скаргою в розмірі 960 грн.50 коп.

Керуючись ст.ст. 257, 367, 374, 377 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - задовольнити частково.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2019 року - скасувати.

Скаргу Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова Валентина Олександровича про визнання неправомірною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Стягнути з Громадської організації «Дніпропетровська незалежна Правозахисна Громадська організація» на користь Міністерства юстиції України судовий збір в розмірі 960 грн.50 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко