"12" червня 2019 р. Справа №489/3681/18
Провадження №2-з/489/13/19
УХВАЛА

про забезпечення позову

12 червня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

11 червня 2019 року від відповідача надійшла заява про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 . Заявник посилається на те, що ОСОБА_2 має об`єктивну можливість приватизувати квартиру без врахування його права на житло та здійснити її відчуження. У випадку приватизації спірної квартири, виконання судового рішення буде неможливим, а його порушенні права та інтереси не зможуть бути поновлені на реалізовані.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного.

Згідно копії архівного витягу Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 31.08.2001 року №767, затверджено рішення житлових комісій військових частин про надання квартиру у 56-квартирному житловому будинку по АДРЕСА_1, 2-кімнатна , житловою площею 21,6 кв. м надана ОСОБА_2 , на склад сімї із трьох осіб (він, дружина, син) з виключенням із квартирного обліку.

На запит суду до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно надано, за введеними параметрами інформації щодо права власності на спірну квартиру не знайдено.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 3 ст. 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України, позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом позову є визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 . Підставою подання дійсної заяви - можливість позивача здійснити приватизацію спірної квартири без участі відповідача.

З огляду на предмет і підстави позову, суд вважає, самостійним, обґрунтованим та достатнім способом забезпечення позову, арешт спірного майна, який автоматично несе в собі заборону вчиняти будь-які дії щодо його відчуження, реєстрації, тощо.

Враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір, а через можливого вчинення відповідачем дій щодо відчуження нерухомого майна, існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про відмову в задоволенні позову, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 149-153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , основним квартиронаймачем якого є ОСОБА_2 , на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 31.08.2001 року №767.

Копію ухвали направити для відома ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Копію ухвали направити для виконання Департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, Відділу приватизації комунального майна виконавчого комітету Миколаївської міської ради, що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «12» червня 2019 року.