провадження № 2/294/236/19
справа № 294/688/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року Чуднівський районний суд Житомирської області

у складі:

головуючого - судді Мандро О.В.

при секретарі Рижук В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чуднові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Краснопільської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

22.05.2018 позивач через представника за довіреністю Федорова Василя Олександровича звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай), мотивуючи свої вимоги тим, що 01.08.1992 була прийнята в члени колгоспу «Комсомолець України» с.Краснопіль Чуднівського району Житомирської області. Позивач вважає, що має право на земельну частку (пай), оскільки на момент передачі землі у колективну власність колективного сільськогосподарського підприємства «Комсомолець України» позивач залишалась членом підприємства. Позивач не була включена до списку, що додавався до державного акту на право колективної власності на землю, що позбавило її реалізувати свої права на отримання сертифікату на земельну частку (пай). Про порушення своїх прав позивач дізналась в травні 2018 року.

В судове засідання сторони не з`явились.

05.02.2019 представник позивача Федоров В.О ОСОБА_2 до суду подав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позов підтримує повністю.

08.05.2019 за підписом сільського голови Краснопільської сільської ради Чуднівського району Житомирської областіПатея І.В. до суду надійшла заява, згідно якої Краснопільська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради.

На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, дослідивши та оцінивши докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Таким чином, право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства; отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; включення особи до списку, доданого до цього акта.

Позивачем надано копію трудової книжки колгоспника, яка містить записи, що 01.08.1992 позивач прийнята в члени колгоспу «Комсомолець України», 01.06.1998 розрахована з членів КСП «Комсомолець України» на підставі поданої заяви (а.с.6).

На підставі державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №1 від 21.11.1995 судом встановлено, що землю передано у колективну власність КСП «Комсомолець України» для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Краснопільської сільської Ради народних депутатів від 17.11.1995 (а.с.4).

Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року правила цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред`явлення яких, установлений законодавством, що діяло раніше, не закінчився до набрання чинності зазначеним Кодексом.

Згідно зі статтею 71 ЦК УРСР 1963 року загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Відповідно до статті 75 ЦК УРСР 1963 року позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін.

Згідно з вимогами статті 76 ЦК УРСР 1963 року перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Винятки з цього правила, а також підстави зупинення і перериву перебігу строків позовної давності встановлюються і статтями 78 і 79 цього Кодексу.

Відповідно до статті 80 ЦК УРСР 1963 року закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові.

Таким чином, суд приходить до висновку, що право на позов у ОСОБА_1 виникло в 1995 році, строк пред`явлення позову закінчився задовго до набрання чинності ЦК України 2003 року, тому застосуванню підлягають правила про позовну давність передбачені ЦК УРСР 1963 року. Позивач повинна була дізнатись про порушення свого права на земельну частку (пай) з часу видачі КСП «Комсомолець України» державного акта на право колективної власності на землю, адже позивач була членом КСП «Комсомолець України», мала право на земельну частку (пай), але не була включена до списку, що додавався до державного акту на право колективної власності на землю.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17 квітня 2019 року по справі №602/182/17, від 08 травня 2019 року по справі №468/676/17-ц.

Позивачем поважних причин порушення строку позовної давності не зазначено, тому у задоволенні позову суд відмовляє у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

На підставі наведеного вище та керуючись статтею 14 Конституції України, пунктом 2 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», статтями 71, 75, 76, 80 ЦК УРСР 1963 року, Прикінцевими та перехідними положеннями ЦК України 2003 року та статтями 4, 12, 13, 76, 81, 211, 223, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Краснопільської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай).

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Чуднівський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: О.В. Мандро