Постанова

Іменем України

29 травня 2019 року

м. Київ

справа №2-378/10

провадження № 61-21810св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Львівської області від 04 квітня 2011 року в складі колегії суддів: Штефаніци Ю. Г., Павлишина О. Ф., Мусіної Т. Г.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2010 року відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - Ощадбанк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач указував, що 15 жовтня 2007 року уклав з ОСОБА_1 споживчий кредитний договір на суму 20 000 доларів США зі сплатою 13 % річних строком на 10 років.

17 березня 2008 року сторони уклали додаткову угоду, відповідно до умов якої змінено редакцію пункту 1.1 кредитного договору, а саме: банк зобов`язався надати позичальнику 39 270 доларів США зі сплатою 14,5% річних за користування кредитом.

У забезпечення виконання умов кредитного договору між банком ОСОБА_2 та ОСОБА_3 17 березня 2008 року укладено договори поруки № 1913/1 і № 1913/2, згідно з якими кожний із поручителів зобов`язались відповідати перед позивачем за невиконання або неналежне виконання позичальником умов кредитного договору та додаткових угод до нього, які були чинні на момент укладення договорів поруки.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачами умов кредитного договору станом на 30 квітня 2010 року утворилась заборгованість в сумі 6 451,26 доларів США, з яких 2 212, 41 доларів США основна заборгованість, 3 989,72 доларів США відсотки та 249,13 доларів США пеня.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 6 451,26 доларів США заборгованості за кредитним договором, стягнути з ОСОБА_1 823,81 доларів США штрафу, 576,61 грн судового збору та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи; стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 212,92 доларів США пені за невиконання зобов`язання в строк, встановлений кредитним договром.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 07 жовтня 2010 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Ощадбанку 6 451,26 доларів США заборгованості за кредитним договором, 823,81 доларів США штрафу. Вирішено питання розподілу судових витрат. В задоволенні позову Ощадбанку до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що внаслідок невиконання позичальником умов кредитного договору утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача.

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителів, суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок укладення між Ощадбанком та позичальником додаткової угоди про збільшення відсоткової ставки за кредитним договором та збільшення розміру кредиту без згоди поручителів збільшився обсяг відповідальності за кредитним договором, тому в силу частини першої статті 559 ЦК України порука припинилась.

Короткий зміст судового рішення апеляційного суду

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 04 квітня 2011 року рішення суду першої інстанції про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат скасовано. Позов Ощадбанку задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Ощадбанку 6451,26 доларів США заборгованості за кредитним договором. В задоволенні позову Ощадбанку про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 212,92 доларів США пені відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь Ощадбанку 511,32 грн судового збору та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ Ощадбанку 65, 29 грн судового збору. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог щодо солідарного стягнення з поручителів заборгованості за кредитним договором, апеляційний суд виходив із того, що договори поруки укладені в день підписання додаткової угоди, тому підстави вважати, що порука припинилась внаслідок зміни зобов`язання без згоди поручителя, відсутні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2017 року ОСОБА_3 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту першого Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

14 травня 2018 року вказану справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що порука припинилась унаслідок зміни зобов`язання, що призвело до збільшення відповідальності поручителів. Поручителі не були обізнані про укладення сторонами кредитного договору додаткової угоди. Крім того, договорами поруки не передбачена солідарна відповідальність поручителів між собою, що спростовує твердження апеляційного суду про те, що кожен поручитель зобов`язувався відповідати за зобов`язаннями за договором поруки по 19 635 доларів США.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

29 березня 2017 року від Ощадбанку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення на касаційну скаргу, які мотивовані тим, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому касаційна скарга підлягає відхиленню.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 15 жовтня 2007 року Ощадбанк та ОСОБА_1 уклали договір №1913 про надання споживчого кредиту на суму 20 000 доларів США строком на 10 років зі сплатою 13% річних за користування кредитом.

17 березня 2008 року сторони уклали додаткову угоду, в якій пункт 1.1 зазначеного кредитного договору викладено в новій редакції, а саме: банк зобов`язався надати позичальнику 39 270 доларів США зі сплатою 14,5% річних за користування кредитом.

У цей же день між Ощадбанком ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено два договори поруки №1913/1 та №1913/2, відповідно до яких кожний із поручителів у разі невиконання боржником умов кредитного договору зобов`язався здійснити погашення кредиту в розмірі 19 635 доларів США, сплатити відсотки за користування кредитом, штрафи, пені та інші платежі у розмірі, порядку та на умовах, зазначених у кредитному договорі.

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору утворилась заборгованість в сумі 6 451,26 грн, яка складається з 2 212,41 доларів США основної заборгованості за кредитним договором, 3 989,72 доларів США - заборгованості за відсотками та 249,13 доларів США пені.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недоведеність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується його відповідальність.

Ураховуючи встановлені у справі обставини, дату, зміст та умови укладеної сторонами додаткової угоди до кредитного договору, зміст договорів поруки, а також показання свідків та сторін у справі, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав уважати, що обсяг відповідальності поручителів збільшився у зв`язку з укладенням додаткової угоди.

Доводи касаційної скарги про те, що поручителі не були обізнані про укладення сторонами кредитного договору додаткової угоди, не заслуговують на увагу, оскільки кожен поручитель поручився за погашення кредиту по 19 635 доларів США, що разом становить 39 270 доларів США -суму отриманого ОСОБА_1 кредиту відповідно до пункту 1.1 кредитного договору в редакції додаткової угоди від 17 березня 2008 року.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів між собою за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого, у разі укладення між ними кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов'язання між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.

За таких обставин кредитор, керуючись статтею 543 ЦК України, має право на свій розсуд пред'явити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі чи частково, але поручитель, що виконав зобов'язання, не вправі пред'явити вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором.

Такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 01 липня 2015 року в справі № 6-745цс15.

На підставі наведеного, рішення апеляційного суду в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає зміні.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 04 квітня 2011 року в частині вирішення позовних вимог публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 6 451 (шість тисяч чотириста п`ятдесят один) долар США 26 центів заборгованості за кредитним договором.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 6451 (шість тисяч чотириста п`ятдесят один) долар США 26 центів заборгованості за кредитним договором.

В іншій частині рішення апеляційного суду залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. І. Крат