Справа № 338/1440/16-ц
Провадження № 22-з/4808/46/19
Головуючий у 1 інстанції Шишко О.А.
Суддя-доповідач Фединяк
10 червня 2019 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:
головуючого Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)
суддів: Бойчука І.В., Максюти І.О.
секретаря Капущак С.В.,
з участю представника ОСОБА_1 - адвоката Гуменюка Б.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткової постанови у справі скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Богородчанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області щодо винесення постанови про передачу майна стягувачу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Богородчанського районного суду від 04 березня 2019 року, постановлену в складі судді Шишка О.А. у м.Богородчани,
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Ухвалу Богородчанського районного суду від 04 березня 2019 року скасовано. Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Богородчанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області щодо винесення постанови про передачу майна стягувану залишено без задоволення.
30 травня 2019 року ОСОБА_2 подав заяву про ухвалення додаткового рішення, вказуючи, що при перегляді рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 травня 2019 року не вирішено питання про розподіл судових витрат.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Гуменюк Б.С. частково визнав доводи заяви, щодоїї задоволення покладається на розсуд суду.
Інші учасники справи в судове засідання не прибули, хоч були повідомлені про час та місце судового засідання, що відповідно ч.4 ст.270 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви у їх відсутності.
Дослідивши матеріали справи, зміст постанови апеляційного суду, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення з таких підстав.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.
Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до пункту «в» частини 4 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що у серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на дії та рішення державного виконавця Богородчанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області щодо винесення постанови про передачу майна стягувачу у зв`язку з примусовим виконанням виконавчого листа Богородчанського районного суду № 338/1440/16-ц від 31 березня 2017 року.
Ухвалою Богородчанського районного суду від 04 березня 2019 року скаргу ОСОБА_1 задоволено. Скасувано висновок експерта про оцінну вартість земельної ділянки на АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 , складений 20.12.2017 року ТзОВ «Ека-Захід». Визнано неправомірною та скасовано постанову головного державного виконавця Богородчанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Здерко Марини Мирославівни від 17 липня 2018 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу у виконавчому провадженні ВП №54635756.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Ухвалу Богородчанського районного суду від 04 березня 2019 року скасовано. Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Богородчанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області щодо винесення постанови про передачу майна стягувану залишено без задоволення.
Разом з тим, зазначеною постановою не вирішено питання щодо сплаченого судового збру у ромірі 384, 20 грн ОСОБА_2 за апеляційною скаргою.
Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За змістом п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, передбачає, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 3, 4 ст.270 цього Кодексу суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, у серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на дії та рішення державного виконавця Богородчанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області щодо винесення постанови про передачу майна стягувачу у зв`язку з примусовим виконанням виконавчого листа Богородчанського районного суду № 338/1440/16-ц від 31 березня 2017 року.
У травні 2019 року ОСОБА_2 подав заяву про ухвалення додаткового рішення, вказуючи, що при перегляді рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 травня 2019 року не вирішено питання про розподіл судових витрат.
В обґрунтування заяви вказував, що при задоволення його апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, у зв`язку з чим просив ухвалити додаткове рішення з цього питання.
Відповідно ч.1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови у позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 2 статті 141 ЦПК України).
З платіжної квитанції від 19 квітня 2019 року №894 вбачається, що ОСОБА_2 за подання до суду апеляційної скарги сплатив судовий збір в сумі 384,20 гривень (а.с.231).
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 травня 2019 року суд скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове судове рішення про залишення скари Демидова І.Р. без задоволеня. Разом з тим не вирішив питання щодо сплаченого ОСОБА_2 судового збору за апеляційною скаргою.
Враховуючи те, що постановою суду апеляційної інстанції не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви ОСОБА_3 та ухвалити додаткове рішення про стягнення на його користь судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.133,141, 270, 368,381,383, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 382,20 грн (триста вісімдесят дві гривні, 20 коп.) судового збору.
Постанова набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: В.Д. Фединяк

І.В.Бойчук

І.О.Максюта