Ухвала

20 червня 2019 року

м. Київ

справа № 757/40434/18-ц

провадження №61-11318ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В. розглянув касаційну скаргу Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» міста Києва на рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утримання автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» міста Києва (далі КП «ШЕУ») про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожно-транспортної пригоди в розмірі 114 630, 45 грн, а також судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи, а саме: 5 000 грн - витрат, пов`язаних з проведенням експертного висновку, 5 600 грн - витрат, пов`язаних з проведенням звіту по визначенню вартості матеріального збитку та звіту про ринкову вартість колісного транспортного засобу після ДТП, 11 000 грн - витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги та 1 146, 30 грн. - судовий збір.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до КП «ШЕУ» були задоволені частково, стягнуто з КП «ШЕУ» на користь ОСОБА_1 114 630 грн. - у відшкодування майнової шкоди, 5 000 грн - витрат з проведення експертного висновку за результатами авто технічного дослідження; 5 600 грн - витрат, пов`язаних з проведенням звіту по визначенню вартості матеріального збитку та звіту про ринкову вартість транспортного засобу та 1 146, 30 грн судового збору, також стягнуто з КП «ШЕУ» на користь позивача 4 000, 00 грн витрат на правову допомогу. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 травня 2019 року апеляційну скаргу КП «ШЕУ» залишено без задоволення, а рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2018 року без змін та вирішено питання розподілу судових витрат.

14 червня 2019 року до Верховного Суду КП «ШЕУ» було подано касаційну скаргу в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права підприємство просить оскаржувані рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Отже, ціна позову у даній справі становить 125 230, 45 грн (114 630, 45 грн + 5000 грн + 5 600 грн), яка станом на 1 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921*100=192 100).

Таким чином, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені підпунктами «б», та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд виходить з того, що заявником не наведені обґрунтовані обставини, які дають підстави для висновку про те, що заявник, відповідно до цього Кодексу позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи чи справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Зазначаючи дані обставини заявник не навів жодних доказів для їх підтвердження, а самі посилання на те, що підприємство не будучи замовником робіт та взагалі стороною договору підряду позбавлене правової можливості подати регресний позов до підрядника жодним чином не обґрунтовує того, що заявник, відповідно до цього Кодексу позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи.

Посилання заявника на те, що формування такої поверхневої судової практики призведе до значних фінансових втрат підприємства із зазначенням кількості автомобілів у місті, вказану на Інтернет ресурсах, та можливі події, що можуть настати в майбутньому не обґрунтовує тієї обставини, що справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Таким чином перелічені КП «ШЕУ» обставини не свідчать про те, що є підстави для розгляду справи по суті в суді касаційної інстанції.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Так як КП «ШЕУ» подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, та з урахуванням того, що у даному випадку відсутні виключні обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 175, 176 ЦПК України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» міста Києва на рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 травня 2019 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко