КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/7989/2019
У Х В А Л А

18 червня 2019 року місто Київ

справа № 369/6969/17

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в частині оскарження ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 березня 2019 року про залишення заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами без руху, постановлену під головуванням судді Пінкевича Н.С., у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами у справі залишено без руху та надано строк для сплати судового збору за подачу вказаної заяви.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 . 18 квітня 2019 року подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 квітня 2019 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 березня 2019 року було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме для подачі клопотання про поновлення строку із зазначенням підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 березня 2019 року.

14 червня 2019 року на адресу Київського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій заявник просила поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 березня 2019 року.

В обґрунтування вимог посилалася на те, що оскаржувану ухвалу вона отримала 18 березня 2019 року, однак вважає, що ухвала суду від 02 квітня 2019 року є доповненням до мотивувальної частини ухвали від 04 березня 2019 року.

Вказувала, що строк на виправлення або оскарження ухвали від 04 березня 2019 року повинен відраховуватися від 02 квітня 2019 року, а на підставі п.2 ч.2 ст.354 ЦПК України з дня отримання повного тексту доповненої ухвали, а саме з 16 квітня 2019 року.

Вважаю, що зазначені представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 причини пропуску строку є неповажними виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п.2 ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або оспорюються, створено перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Проте, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана ухвала постановлена суддею одноособово без виклику учасників справи (т.2 а.с.151-151а).

Згідно супровідного листа від 04 березня 2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області ОСОБА_1 та її представнику ОСОБА_5 було направлено копію оскаржуваної ухвали суду (т.2 а.с.152), яку представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 отримала 18 березня 2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (т.2 а.с.161).

Апеляційна скарга представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 подана до суду першої інстанції 18 квітня 2019 року, тобто з пропуском строку встановленого ч.1 ст.354 ЦПК України.

Частиною 1 ст.44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Разом з тим, посилання апелянта на те, що ухвала суду від 02 квітня 2019 року є доповненням до мотивувальної частини ухвали від 04 березня 2019 року, а тому вважає, що строк на виправлення або оскарження ухвали від 04 березня 2019 року повинен відраховуватися від 02 квітня 2019 року, а на підставі п.2 ч.2 ст.354 ЦПК України з дня отримання повного тексту доповненої ухвали, а саме з 16 квітня 2019 року вважаю необґрунтованим виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Пунктом 19 ч.1 ст.353 ЦПК України передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема щодо внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення.

Ухвала суду та ухвала про внесення або відмови у внесенні виправлень в ухвалу є самостійними об`єктами оскарження.

При цьому, позивачем оскаржується не визначений судом першої інстанції розмір судового збору у сумі 2760 грн. зазначений в ухвалі від 02 квітня 2019 року про виправлення описки, а незгода з висновком суду про непоширення на ОСОБА_1 пільг передбачених п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» при подачі заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

А відтак, доводи апелянта про те, що строки на оскарження ухвали від 02 квітня 2019 року про виправлення описки допущеної в ухвалі від 04 березня 2019 року поширюються на строки оскарження ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 березня 2019 року про залишення заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами без руху є безпідставними.

Враховуючи наведене, вважаю, що апеляційна скарга представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 березня 2019 року подана з пропуском встановленого законом строку без поважних причин.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі Преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Можливість продовження строків передбачена, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Поновлення строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності.

Згідно з ч.4 ст.357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч.1 ст.358 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження якщо скаржником у строк , визначений судом, не подано заяву про поновлення строку або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Отже вважаю, що апеляційна скарга представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 березня 2019 року подана з пропуском встановленого законом строку та наведені апелянтом підстави для поновлення пропущеного строку з урахуванням викладеного не є поважними, а тому пропущений строк не підлягає поновленню.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст.358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження в справі за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в частині оскарження ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 березня 2019 року про залишення заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами без руху, постановлену у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування шкоди.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: Борисова О.В.