П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року м. Київ

Справа №369/9864/18-ц

Резолютивна частина постанови оголошена 29 травня 2019 року

Повний текст постанови складено 31 травня 2019 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

учасники справи позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Литвиненко Олени Леонідівни на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 жовтня 2018 року, ухвалене складі судді Пінкевич С.Н., дата складання повного тексту невідомо, у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

Справа №369/9864/18-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-824/4945/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Пінкевич Н.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 26 жовтня 2010 року був укладений договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 4000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У зв`язку з чим ОСОБА_1 станом 30 квітня 2018 року має заборгованість 116966,17 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 3928,19 грн., заборгованості за відсотками за період з 26.10.2010 по 29.01.2018 року

Тому позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 116966.17 грн.; судові витрати стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 жовтня 2018 року позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором 7585,11 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 3928.19 грн.. заборгованості за відсотками за період з 26.10.2010 по 29.01.2018 року п розмір 3656,92 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (судовий збір в розмірі 114,36 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником АТ КБ «Приватбанк» - Литвиненко О.Л. подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягнення суми та ухвалити нове про задоволення позову.

Зазначає, що судом не врахованого факт, що відповідач ОСОБА_1 сам звернувся до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг , у зв`язку з чим підписав заяву , згідно якої отримав кредит у розмірі 4000 грн.

Позивачем надані належні та допустимі докази по справі, Крім іншого також розрахунок заборгованості, у якому вказані суми відсотків, пені та інші суми відповідно до Кредитного договору. Відповідач ці докази не спростував.

Крім того Відповідач висловив свою згоду про укладення договору та особистим підписом на анкеті-заяві засвідчив, що ознайомлений та згоден з умовами та правилами надання банківських послуг. Більш того позивач підтвердив, що зобов`язується в подальшому самостійно знайомитися зі всіма змінами Умов та правил надання банківський послуг, Тарифів на сайті Банку.

Вважає, що відповідач підписуючи заяву-анкету користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості висловив свою згоду з формою договору та його умовами.

В судовому засіданні представник позивача Олейнік Н.О. підтримала доводи апеляційної скарги.

Відповідач ОСОБА_1 проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилався на законність ухваленого судового рішення та не заперечував проти суми боргу, нарахованого судом першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

26 жовтня 2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був кладений кредитний договір, який складається із заяви та Умов та правил надання банківських ослу г.

З заяви ОСОБА_1 вбачається, що останній ознайомлений та погоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору, позичальник зобов`язується погашати заборгованість Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6. Договору, у разі невиконання зобов`язань за Договором на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) оплати винагороди Банку.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Договору, при порушенні позичальником строків платежів по «комусь з грошових зобов`язань, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову.

За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору га вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1.1.7.12. Договору, зазначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на гой самий строк.

З поданого суду розрахунку, встановлено, що ОСОБА_1 у порушення вимог кредитного договору не вносив, передбачених платежів.

Станом на 30 квітня 2018 року має заборгованість 116966,17 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 3928,19 грн., заборгованості за відсотками за період з 26.10.2010 по 29.01.2018 року.

За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

За ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, а сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Позивачем надано суду достатньо доказів на підтвердження прострочення відповідачем, позичальником, строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з нормою ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Так звертаючись до суду з позовом АТ КБ «Приватбанк», в частині позовних вимог щодо стягнення коштів, які утворились внаслідок заборгованості за кредитом, а саме заборгованість за процентами - 116966,17 грн., свої вимоги обґрунтував тим, що ОСОБА_1 має сплатити на його користь вказані кошти відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг». «Правил користування платіжною карткою», затверджених наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256 та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, що підтверджується підписом ОСОБА_1 у анкеті - заяві.

Однак із матеріалів справи вбачається, що будь-які докази того, що ОСОБА_1 ознайомлений та погоджується із вказаними умовами та правилами надання банківських послуг, згідно яких нараховуються проценти по нарахуванню ні, комісії та штрафів - відсутні.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 заперечував, що його ознайомлювали з будь-якими правилами надання кредитних коштів.

Позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтвердили, що саме долучені до матеріалів справи Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 22 березня 2017 року (справа № 6-2320цс16).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів. їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом підлягають задоволенню, а їх розмір відповідно до ст. 1048 ЦК України визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Тобто, сума заборгованості за несвоєчасне виконання зобов`язань складає 3656,92 грн.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, судом надано належну оцінку всім наданим матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Литвиненко Олени Леонідівни - залишити без задоволення.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкорніа