головуючий у суді І інстанції П`ятничук І.В.
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
УХВАЛА

24 жовтня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Мостова Г.І., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представників ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду від 28 грудня 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Універсам № 12», ОСОБА_4 про відшкодування невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, відшкодування за час затримки розрахунку при звільнені, компенсації втрати часини доходів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 10 листопада 2017 року звернулась до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Універсам № 12», ОСОБА_4 про поновлення на роботі, відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Представником позивача ОСОБА_3 подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить ухвалити рішення, яким поновити позивачу строк на звернення до суду із позовом про стягнення заробітної плати з ТДВ «Універсам 12», стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача 163 633 грн 47 коп., з яких 15 325 грн як відшкодування невиплаченої заробітної плати за час роботи на посадах контролера 3 категорії, продавця-касира 1 категорії ТДВ «Універсам 12» з 03 січня 2013 року по 29 січня 2016 року, 7308 грн 47 коп. як компенсацію за невикористані відпустки при звільненні, 75400 грн як відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29 січня 2016 року по 30 червня 2018 року, 65600 грн як компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 03 січня 2013 року по 17 липня 2018 року.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Універсам № 12» на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористані відпустки у розмірі 7308 грн 47 коп. В задоволенні іншої частини заявлених вимог - відмовлено.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Універсам № 12» на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, представники ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу від 18 липня 2019 року (вхідний номер 41795 від 18 липня 2019 року), в якій просять скасувати вказане рішення суду у частині відмови у задоволені позовних вимог про: стягнення 75400 грн як відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29 січня 2016 року по 30 червня 2018 року, та 65600 грн як компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 03 січня 2013 року по 17 липня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача вказані суми. В частині стягнення компенсації за невикористані відпустки у розмірі 7 308 грн 47 коп. рішення суду першої інстанції не оскаржується. А також просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до частини 1 статті 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Згідно із частини 1 статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи вбачається, що 28 грудня 2018 року за участю представників позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оголошено вступну та резолютивну частину оскаржуваного рішення, повний текст рішення виготовлено 04 січня 2019 року та 07 січня 2019 року представник позивача ОСОБА_2 отримав повний текст рішення (а.с. 206-215 т. 3).

Отже, останнім днем у розумінні частини 1 статті 354 ЦПК України для звернення з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції є 04 лютого 2019 року.

Апеляційну скаргу представниками позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подано 18 липня 2019 року.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтоване таким.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу 04 лютого 2019 року (а.с. 215-2178 т. 3).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 квітня 2019 року визнана неподаною та повернута апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду від 28 грудня 2018 року у зв`язку з тим, що у строк встановлений судом не усунуто недоліки апеляційної скарги - не сплачений судовий збір.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 липня 2019 року визнана неподаною та повернута апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду від 28 грудня 2018 року у зв`язку з тим, що у строк встановлений судом заявником не усунуто недоліки апеляційної скарги - судовий збір не сплачений, документи, що підтверджують сплату судового збору, в оригіналі до суду не подані.

Разом з тим, представниками позивача вказується на те, що позивач не згоден з оскаржуваним рішенням, сплатив у зазначеному розмірі судовий збір, що підтверджує його наміри оскаржувати рішення, вказані недоліки усунув, але апеляційний суд повернув апеляційну скаргу позивачу. Після отримання ухвали апеляційного суду, зробивши певні пояснення, відразу ж знову подано апеляційну скаргу в тому вигляді, як вона виглядала, коли були усунуті недоліки минулого разу, отже строки на апеляційне оскарження повинні бути поновлені.

Відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. При цьому за своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Гарантуючи відповідно до частини першої статті 55 Основного Закону України право особи на судовий захист, Конституція України визначає основні засади судочинства, метою закріплення яких є, зокрема, забезпечення неупередженості здійснення правосуддя судом, відповідність винесеного рішення верховенству права, а також своєчасне, ефективне та справедливе поновлення особи в правах протягом розумних строків.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Отже, реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у суді апеляційної інстанцій; перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Враховуючи наведене, строки апеляційного оскарження на рішення суду першої інстанції підлягають поновленню, оскільки вони пропущені заявником з поважних причин.

В апеляційній скарзі представники позивача просять вважати, що цей спір є спором про захист трудових прав позивача та з урахуванням скрутного майнового стану звільнити позивача від сплати судового збору.

Підстави відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх оплати встановленні статтею 136 ЦПК України.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір» (надалі по тексту - Закон України).

Зі змісту статті 8 Закону України передбачено, що суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Положення статей ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять вичерпного й чітко визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Як вбачається з матеріалів справи, до апеляційної скарги заявником не додано жодного доказу на підтвердження існування обставин для звільнення позивача від сплати судового збору. Отже, суд позбавлений можливості оцінити фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору та встановити наявність/відсутність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.

На підставі вищевикладеного, клопотання представників позивача про звільнення від сплати судових витрат у порядку статті 136 ЦПК України не підлягає задоволенню.

Таким чином, апеляційна скарга не може бути прийнята до провадження, оскільки не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 цього Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

З матеріалів справи вбачається, що за заявою про зменшення позовних вимог представники позивача просять суд стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача:

75400 грн як відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29 січня 2016 року по 30 червня 2018 року;

65600 грн компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 03 січня 2013 року по 17 липня 2018 року.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, -у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Враховуючи ціну позову у частині вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати 141 000 (75 400+65 600) грн., ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, складала 1 410 грн.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду, судовий збір, що підлягає сплаті, складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, заявнику слід сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2 115 (1 410*150:100) грн.

Судовий збір має бути сплачено за реквізитами: отримувач УК у Солом`янському р-ні/Солом`янський р-н./22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: (МФО) 899998; рахунок отримувача: 0024; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: судовий збір за апеляційною скаргою (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Київський апеляційний суд.

Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до Київського апеляційного суду в оригіналі.

Відповідно до частини 2 статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Керуючись статтями 185, 357 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Поновити представникам ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження рішення Святошинського районного суду від 28 грудня 2018 року.

Клопотання представників позивача про звільнення від сплати судових витрат залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представників ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду від 28 грудня 2018 року залишити без руху та встановити строк десять днів з моменту отримання копії ухвали для усунення вказаних в ній недоліків.

Не усунення недоліків щодо сплати судового збору є підставою для повернення апеляційної скарги.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи,

що розглядається, на сторінці офіційного веб-порталу судової влади України

в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/

З повним текстом судового рішення учасники справи можуть ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою http://reyestr.court.gov.ua/

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова