КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6939/2019 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

Секретаря судового засідання Маличівській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 16 січня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення приватного виконавця у виконавчому провадженні №57831652, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гровінг Стейт», приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Турчина Андрій Анатолійович.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Турчина Андрія Анатолійовича від 03 грудня 2018 року щодо відкриття виконавчого провадження, щодо арешту майна боржника та щодо стягнення з боржника основної винагороди, обґрунтовуючи доводи скарги тим, що 08 квітня 2013 року між ним та публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» укладено кредитний договір, на забезпечення виконання якого було укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 . Посилаючись на положення Закону України «Про іпотеку» боржник вважає, що в даному випадку стягувач має право задовольнити свої вимоги лише за рахунок предмета іпотеки, а відтак дії приватного виконавця по накладенню арешту на усе його майно, окрім нерухомого майна на яке на даний момент є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки квартири від 08 квітня 2013 року є неправомірними. Вимоги про визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та стягнення основної винагороди боржник мотивує тим, що в судовому порядку оскаржується аукціон та договори про відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договорами, на підставі яких право вимоги перейшло до нового стягувача - ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт», а тому вважає, що відкриття виконавчого провадження та стягнення основної винагороди є неправомірним та передчасним.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 16 січня 2019 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Турчина Андрія Анатолійовича у виконавчому провадженні №57831652 відмовлено.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, заявник подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким повністю задовольнити вимоги скарги, мотивуючи тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм права, судом неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом не надано належної оцінки доказам по справі.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що відкриття виконавчого провадження про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК ««Гровінг Стейт» суми боргу є неправомірним і передчасним, адже договір відступлення права вимоги між ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» та попереднім кредитором оспорюється в суді з підстав недотримання процедури належного повідомлення боржника про заміну кредитора. Ненадана судом належна оцінка і доводам скарги в частині неправомірних дії приватного виконавця про накладення арешту на все майно боржника, окрім нерухомого майна яке на цей момент є предметом іпотеки, і відповідно винесення відповідної постанови виконавцем. Вважає, що стягувач, керуючись Законом України «Про іпотеку», має право вимагати задоволення вимог саме за рахунок предмета іпотеки в процесі примусового виконання рішення про стягнення кредитної заборгованості. Просив врахувати, що на сьогоднішній день новий кредитор ТОВ «ФК ГРОВІНГ СТЕЙТ» повідомив його про намір самостійно укласти договір купівлі - продажу квартири, яка перебуває в іпотеці, що свідчать про подвійне стягнення з нього коштів за рішенням суду шляхом продажу предмета іпотеки і через виконавче провадження.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «ФК ««Гровінг Стейт» просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а судове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 16 січня 2019 року без змін, посилаючись на те, що приватний виконавець чітко дотримався усіх умов Закону України «Про виконавче провадження». Просив врахувати, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 24 січня 2019 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання недійсним аукціону, договорів відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами. В частині накладення арешту на майно боржника зазначив, що будь-яких обмежень щодо накладення арешту на все майно боржника в Законі України «Про виконавче провадження» не передбачено.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги. Представник ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» - Дорошенко Д.П. заперечував, просив судове рішення першої інстанції залишити без змін. Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Турчина А.А. в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 447 ЦПК, частини першої статті 19, частини першої статті 74 Закону «Про виконавче провадження» право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, мають сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.

З матеріалів справи вбачається та учасниками справи не заперечується, що 08 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № IKIPG3.116751.003, за умовами якого позичальник отримав кредит на купівлю нерухомості.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № IKIPG3.116751.003 від 08 квітня 2013 року, 08.04.2013 року між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки квартири № ZXR019521.116751.004, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарскою І.А. та зареєстрований в реєстрі за № 546. Так, згідно умов вказаного договору, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № IKIPG3.116751.003 від 08 квітня 2013 року в іпотеку було передано квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 11-14).

Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 17 листопада 2015 року, з урахуванням виправленої описки у рішенні суду, задоволено позов ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку». Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованість за кредитним договором від 08 квітня 2013 року в сумі 1 119 006,00 грн. (а.с. 34-36). Рішення набрало законної сили 26 лютого 2016 року.

З метою примусового виконання вказаного рішення 11 серпня 2016 року Дарницьким районним судом міста Києва видано виконавчий лист (а.с. 31).

22 вересня 2017 року між Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» (Банк) та ТОВ «ФК «Ратіо Інвест» (Новий кредитор) укладено договір № 43 відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, згідно умов якого банк відступив шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набув у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників та поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього договору. 22 вересня 2017 року між ПАТ «ВБР» (Первісний іпотекодержатель) та ТОВ «ФК «Ратіо Інвест» (Новий іпотекодержатель) було укладено договір про відступлення прав за договором іпотеки квартири № ZXR019521.116751.004, посвідченим Войнаровською І.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 08 квітня 2013 року за реєстровим № 545. Так, відповідно до умов вказаного договору ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» відступає, а ТОВ «ФК «Ратіо Інвест» набуває всіх прав первісного іпотекодержателя за договором іпотеки № ZXR019521.116751.004, укладеним між первісним іпотекодержателем та ОСОБА_1 , який посвідчений Войнаровською І.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 08 квітня 2013 року за реєстровим № 545. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим В.І. та зареєстрований в реєстрі за № 1285.

02 листопада 2017 року між ТОВ «ФК «Ратіо Інвест» (первісний кредитор) та ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» (новий кредитор) укладено договір № 43-1 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, згідно умов якого Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги Первісного кредитора до позичальників та поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього договору. Згідно додатку № 1 до договору № 43-1 відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 02 листопада 2017 року, ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» набуло права вимоги ТОВ «ФК «Ратіо Інвест», зокрема до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кредитним договором № IKIPG3.116751.003 від 08 квітня 2013 року, договором іпотеки квартири № ZXR019521.116751.004 від 08 квітня 2013 року та договором поруки № PX029031.116755.002 від 08 квітня 2013 року.

02 листопада 2017 року між ТОВ «ФК «Ратіо Інвест» (Первісний іпотекодержатель) та ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» (Новий іпотекодержатель) було укладено договір про відступлення прав за договором іпотеки № ZXR019521.116751.004, посвідченим Войнаровською І.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 08 квітня 2013 року за реєстровим № 545. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. та зареєстрований в реєстрі за № 18598. Так, відповідно до умов вказаного договору первісний іпотекодержатель відступає, а новий іпотекодержатель набуває всіх прав первісного іпотекодержателя за договором іпотеки № ZXR019521.116751.004, укладеним між первісним іпотекодержателем та ОСОБА_1 , та посвідченим Войнаровською І.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 08.04.2013 року за реєстровим № 545.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 26 липня 2018 року замінено стягувача Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 листопада 2015 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» (а.с.33).

03 грудня 2018 року стягувач ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» пред`явив виконавчий лист до виконання, подавши приватному виконавцю Турчину А.А. заяву про примусове виконання рішення суду. У поданій заяві просив накласти арешт на все майно боржника, окрім нерухомого майна яке на даний момент є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки квартири № ZXR 019521.116751.004 , посвідченого Войнаровскою І.А. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 08 квітня 2013 року, зареєстрованим № 545, а саме: квартира АДРЕСА_1 , що належить боржнику (а.с. 30).

Постановою від 03 грудня 2018 року приватний виконавець Турчин А.А. відкрив виконавче провадження № 57831652 та зобов`язав боржника ОСОБА_1 подати декларацію про доходи і майно (а.с. 8).

Постановою від 03 грудня 2018 року приватний виконавець наклав арешт на все майно боржника, окрім нерухомого майна, яке є предметом іпотеки (а.с. 9).

Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем винесено постанову про стягнення основної винагороди, в якій наведено розрахунок та зазначено порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця в сумі 111 900,60 грн. (а.с. 10).

Перевіряючи доводи скарги, надаючи оцінку зібраним у справі доказам, колегія суддів приходить до наступного:

Відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом. Отже, завданням органів та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами - стаття 13 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення - стаття 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей - частина 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».

При зазначені стягувачем у заяві рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону - частина 7 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження». Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі - частина 3 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Як визначено статтею 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються, зокрема, з: виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця.

Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Частиною 3, 4 статті 31 Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» передбачено, що розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України. Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно пункту 19 постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2016 року № 643 «Про затвердження Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця» приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) - частина 7 статті 31 Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що за заявою стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» про примусове виконання судового рішення на підставі пред`явленого виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом міста Києва на виконання судового рішення від 17 листопада 2015 року з відміткою про набрання законної сили рішення суду, приватний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документу у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» відкрив виконавче провадження та розпочав дії з примусового виконання рішення суду.

Таким чином, узгоджується із дослідженими матеріалами виконавчого провадження висновок суду першої інстанції про те, що рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Турчина Андрій Анатолійович під час здійснення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 753/8721/15, виданого 11 серпня 2016 року Дарницьким районним судом міста Києва, щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на все майно боржника та стягнення з боржника основної винагороди прийняті відповідно до закону, в межах повноважень приватного виконавця.

Висновок суду в цій частині є правильним, ґрунтується на зібраних у справі доказах та відповідає нормам матеріального права.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині вирішення вимог ОСОБА_1 щодо визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Турчина А.А. про арешт майна боржника від 03 грудня 2018 року № 57831652 в частині не накладення арешту на нерухоме майно, що є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки квартири № ZXR019521.116751.004 від 08 квітня 2013 року, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 .

Надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цій частині вимог, судова колегія виходить з такого.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За положеннями частин першої і третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За змістом статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Розділом 7 цього Закону визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно до частини першої статті 48 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Положеннями статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» визначено особливості звернення стягнення на заставлене майно. Зокрема, згідно із частиною сьомою цієї статті примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Отже, норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку».

Таким чином в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов`язань, виконання рішення про стягнення заборгованості має виконуватись за рахунок усього майна, що належить боржнику, у тому числі за рахунок майна, що є предметом іпотеки.

Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що приймаючи рішення про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_1 , приватний виконавець у постанові про арешт майна від 03 грудня 2018 року виключив нерухоме майно, що є предметом іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 , з числа майна, що належить боржнику для задоволення вимог стягувача в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя.

Таке рішення прийняте приватним виконавцем всупереч положенням Закону України «Про виконавче провадження», а тому є неправомірним та підлягає скасуванню.

Отже, обставини на які заявник посилається в апеляційній скарзі як на підставу перегляду судового рішення щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального права в частині вирішення вимог про визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Турчина А.А. про арешт майна боржника від 03 грудня 2018 року № 57831652 знайшли своє підтвердження, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги заявника, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування судового рішень.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 16 січня 2019 року в частині вирішення вимог ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Турчина А.А. про арешт майна боржника від 03 грудня 2018 року № 57831652 та ухвалення в цій частині нового судового рішення, яким слід визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Турчина А.А. про арешт майна боржника від 03 грудня 2018 року № 57831652 в частині нерухомого майна, яке на даний момент є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки квартири № ZXR 019521.116751.004 , посвідчений Войнаровскою І.А. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 08 квітня 2013 року, зареєстрованим № 545, а саме: квартира АДРЕСА_1 , що належить боржнику. В іншій частині ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 16 січня 2019 року в частині вирішення вимог ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Турчина А.А. про арешт майна боржника від 03 грудня 2018 року № 57831652 скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення. Визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Турчина А.А. про арешт майна боржника від 03 грудня 2018 року № 57831652 в частині нерухомого майна, яке на даний момент є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки квартири № ZXR 019521.116751.004 , посвідчений Войнаровскою І.А. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 08 квітня 2013 року, зареєстрованим № 545, а саме: квартира АДРЕСА_1 , що належить боржнику. В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 червня 2019 року.

Головуючий

Судді: