Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/631/19
Провадження № 2/553/594/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.06.2019м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючої судді - Крючко Н.І.,

при секретарі: - Конновій Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що діти перебувають на її утримання при цьому відповідач не надає на утримання дитини матеріальної допомоги, тому зважаючи на вказані обставини була змушена звернутися до суду з вказаним позовом.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 надала на адресу суду заяву, в якій прохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення за наступних обставин.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК Україхни, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Судом встановлено, що 15 серпня 2008 року, сторони зареєстрували шлюб у Октябрському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис 151.

Згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 05.10.2018 року, шлюб між сторонами було розірвано.

Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 2 статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Таким чином, зважаючи на вище вказані обставини та факти, суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_2 являється батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , він зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України визначаючи розмір аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, приймаючи до уваги той факт, що відповідачем по справі фактично не заперечувався обов`язок утримання дитини шляхом сплати аліментів та приймаючи до уваги його майновий стан, суд вважає за можливе стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку ( доходу), починаючи з моменту звернення позивачем з даним позовом і до досягнення повноліття дітьми.

Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 259, 263-265, 430 ЦПК України, ст. 110-112, 166, 180-183 Сімейного кодексу України /в редакції 2003 року/, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 19 березня 2019 року, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ними повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп..

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення підлягає до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 30- денний термін. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиН. І. Крючко