ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1015/19 Номер провадження 22-ц/814/2570/19Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого (судді-доповідача) Карпушина Г.Л.; суддів: Панченко О.О., Триголова В.М., при секретарі судового засідання: Ряднині І.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 22 серпня 2019 року ( ухвалене суддею Яковенко Н.Л., повний текст рішення складено 22 серпня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, внесення змін до актового запису про народження, третя особа Київський районний у м. Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві ради як орган опіки та піклування,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовною заявою до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, внесення змін до актового запису про народження, який уточнив в поданій до суду 01 квітня 2019 року заяві. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в серпні 2003 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем, який розірвано в 2006 році. Вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , батьком якої в актовому записі про народження зазначено позивача. Стосунки з відповідачем були припинені в травні 2006 року, відповідач повідомила йому, що він не є біологічним батьком ОСОБА_4 . В своїй позовній заяві ОСОБА_1 просив виключити з актового запису № 104 від 17 лютого 2004 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про нього, як про батька.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 22 серпня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, внесення змін до актового запису про народження відмовлено.

З даним рішенням суду не погодився ОСОБА_1 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати рішення Київського районного суду м. Полтави від 22 серпня 2019 року та постановити в нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, та таким що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що судом неповно з`ясовано обставини справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам, які мають значення для вирішення даного спору.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу (нотаріально завірений приватним нотаріусом Т.В. Пусан в реєстрі за №2013 від 24.09.2019), в якому остання підтримуючи доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 прохала рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Судове засідання проводилося в порядку спрощеного позовного провадження за участі сторін та інших осіб по справі. На моменту розгляду справи були присутні апелянт та його представник, інші особи будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.п. 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з 2003 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 443 від 24 жовтня 2006 року.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про народження № 104 від 17 лютого 2004 року, вбачається що її батьками є: батько - ОСОБА_1 та мати ОСОБА_6 .

Так, звертаючись до суду з вказаним позовом ОСОБА_1 вказував, що під час реєстрації дитини він не знав що не є біологічним батьком дитини, тому звернувся до суду з позовною заявою про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про її народження.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено відсутність кровного споріднення з неповнолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про виключення відомостей про позивача як батька дитини, з актового запису про її народження не підлягають задоволенню.

Проте, з таким висновком суду, колегія суддів погодитись не може, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та порушують норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним Кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до приписів ст. 136 СК України - особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Як роз`яснено у пунктах 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (стаття 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (стаття 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною чоловік може будь-якими допустимими доказами, суттєвими з яких будуть висновки судово-медичної, біологічної, генетичної експертиз.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до положення частини п`ятої ст. 12 ЦПК України, суд зберігаючи обєктивність і неупередженість:керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 103 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Так, з наданих матеріалів справи вбачається, що за клопотанням позивача у справі ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 16 травня 2019 року призначалась судова молекулярна-генетична експертиза, проведення якої доручалась експертам Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи, але відповідач ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у відділення судово-медичної експертизи генетики КЗ «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» 01.07.2019 року не з`явились, тому ухвала суду повернута без виконання експертизи.

При цьому сторонам було роз`яснено наслідки ухилення від участі в експертизі.

Відповідно до вимог ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто з цих осіб ухиляється, а також яке це для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити в його визнанні. У разі ухилення відповідача від проведення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи у справах про визнання батьківства, материнства суд має право постановити ухвалу про примусовий привід на проведення такої експертизи.

Тому, враховуючи, що предметом позову є не визнання батьківства, а виключення запису як батька з актового запису про народження дитини, привід відповідача на проведення судово-генетичної експертизи в даному випадку не допускається і підлягає застосуванню ст.109 ЦПК України, а саме визнання факту того, що позивач не є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З позову вбачається, що у зв`язку з тим що, позивач не є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , він бажає щоб його данні були виключенні із актового запису про народження дитини.

Враховуючи, що відповідачка особисто підтвердила доводи позивача про те, він не є біологічним батьком дитини, подавши до суду відповідну заяву, в якій визнала даний факт і сам позов повністю, суд дійшов до необґрунтованого висновку, про те, що позовні вимоги є такими що не підлягають задоволенню.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідач ОСОБА_2 визнала ту обставину, що ОСОБА_1 не є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому відповідно до ч.1ст. 82 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню.

Тому, враховуючи наведене, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 підлягає задоволенню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги підлягають задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 22 серпня 2019 року скасувати.

Постановити нове рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, внесення змін до актового запису про народження задовольнити.

Виключити з актового запису №104 від 17 лютого 2004 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 18 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя: ___________________ Г.Л. Карпушин

Судді:__________________ О.О. Панченко _________________ В.М. Триголов