Номер провадження: 22-ц/813/1824/19
Номер справи місцевого суду: 495/1489/17
Головуючий у першій інстанції Прийомова О.Ю.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника АТ КБ «ПриватБанк» - Пучкової Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 вересня 2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

01 березня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 22.04.2008 року та просив суд стягнути з відповідача на їх користь кредитну заборгованість у розмірі 16621, 99 грн., яка складається з наступного: 287,31 грн.- заборгованість за кредитом; 11916,23 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3388,83 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 250 грн. - штраф (фіксована складова); 779,62 грн. - штраф (процентна складова), судовий збір 1600 грн., вказуючи, що ПАТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 1200 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідачка прийняла на себе зобов`язання по поверненню наданого кредиту і виплаті нарахованих відсотків у порядку, розмірі і терміни передбачені договором.

У зв`язку з порушенням виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором б/н від 22.04.2008 року, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 вересня 2017 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» ставить питання про скасування рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 вересня 2017 року, та постановлення нового, прозадоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.04.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», який є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк», та громадянкою ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н від 22.04.2008 року у вигляді заяви, копія якої додана до позовної заяви (далі - Кредитний договір) (а.с. 7-8).

Відповідно до умов Кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а відповідач зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором.

Крім того, позичальник погодився з умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою та Тарифами банку, про що ОСОБА_1 поставила свій підпис у вказаній заяві.

Відповідно до п. 6.5 умов надання банківських послуг позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

За змістом п. 6.6 умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за договором, відповідач на вимогу банку зобов`язалась виконати свій обов`язок з повернення кредиту, оплатити винагороди банку.

Пред`являючи даний позов, ПАТ КБ «ПриватБанк» виходив із того, що відповідач свої зобов`язання перед банком не виконує, внаслідок чого, станом на 31.01.2017 року у нього перед позивачем утворилася заборгованість у загальній сумі 16621, 99 грн., яка складається з наступного: 287, 31 грн. - заборгованість за кредитом; 11916, 23 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3388, 83 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 250, 00 грн. - штраф (фіксована складова); 779, 62 грн. - штраф (процентна складова). Розрахунок боргу відповідачем не спростовувався.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог Банку, районний суд виходив із того, що позивачем пропущено строк позовної давності, про застосування якого заявила відповідач ОСОБА_1 (а.с.59).

При цьому, суд виходив із того, що остання оплата заборгованості по Кредитному договору ОСОБА_1 здійснила 12 грудня 2013 року у сумі 600 грн. (а.с.5), а тому Рішення мотивовано тим, що право на подачу позову до суду у позивача виникло з 13 грудня 2013 року до 12 грудня 2016 року, тобто ПАТ КБ «ПриватБанк» повинен був звернутись до суду за захистом своїх прав в межах трирічного строку позовної давності після останньої оплати заборгованості по кредитному договору.

Натомість ПАТ «КБ ПриватБанк» подав позов до суду лише 01 березня 2017 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

Так, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній, і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH).

Зазначені обставини свідчать про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» пропустив строк позовної давності (загального трирічного і спеціального - річного) для захисту своїх прав в судовому порядку, а тому суд правомірно і обгрунтовано відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог.

Та обставина, що у відповідно до п.9.12. Кредитного договору кредитна картка діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же строк, жодним чином не свідчить про те, що позивач не пропустив строк позовної давності після останньої сплати відповідачем кредитної заборгованості.

Такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з того, що відповідно до п. 6.6 умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за договором, відповідач зобов`язаний на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку.

Крім того, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку; за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

При цьому, доказів видачі банком відповідачу нової платіжної картки ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції представниками позивача надано не було.

Тобто, матеріали справи не мають жодного доказу того, що кредитна картка діяла після 2013 року.

Довідка ПАТ КБ «ПриватБанк» про те, що відповідачу ОСОБА_1 видана кредитна картка № НОМЕР_1 , яка діє до 01/18 (а.с.125), в даному випадку ніякого правового значення для вирішення даного спору не має, оскільки спір виник стосовно видачі на ім`я ОСОБА_1 іншої кредитної картки.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що 19 жовтня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надав ОСОБА_1 довідку №3NJ9QSDCSECUDMVM про те, що станом на 19.10.2017 року вона не має заборгованості перед банком (а.с. 106).

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України є малозначною, то у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 18.06.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра