Ухвала

27 травня 2019 року

м. Київ

справа № 690/200/18

провадження № 61-9862ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства Ватутінської міської ради на постанову Апеляційного суду Черкаської області від 25 квітня 2019 року, ухвалену у складі колегії суддів: Храпка В. Д., Вініченка Б. Б., Бондаренка С. І., у справі за позовом ОСОБА_1 до Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства Ватутінської міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства Ватутінської міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , яка знаходиться на п`ятому поверсі п`ятиповерхового будинку. У січні 2018 року позивач виявила, що у квартирі залито водою стелю, стіни та відклеєні шпалери у всіх кімнатах. Згідно висновку експертного дослідження вартість збитку складає 68 214,00 грн.

З метою досудового урегулювання спору позивач звернулася до відповідача із заявою щодо усунення наслідків заподіяної шкоди, проте їй було відмовлено з тих підстав, що ОСОБА_1 не дотримується санітарних норм по утриманню житла та відсутня вина Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства Ватутінської міської ради.

Посилаючись на те, що відповідач є балансоутримувачем будинку та несе повну майнову відповідальність за заподіяну шкоду, просила суд стягнути з Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства Ватутінської міської ради на її користь завдану, залиттям квартири, шкоду у розмірі 68 214,00 грн та 20 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 12 лютого

2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства Ватутінської міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 25 квітня 2019 року рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 12 лютого

2019 року скасовано.

Позов ОСОБА_1 до Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства Ватутінської міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, задоволено частково.

Стягнуто з Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства Ватутінської міської ради на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди 39 950,00 грн, на відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн, та 3 631,34 витрат на проведення експертного дослідження.

Вирішено питання про судовий збір.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У травні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства Ватутінської міської ради на постанову Апеляційного суду Черкаської області від 25 квітня 2019 року, в якій заявник просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити без змін рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі заявник зазначив, що постанова апеляційного суду підлягає касаційному оскарженню згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України, оскільки справа становить значний суспільний інтерес та має для заявника важливе значення.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

За правилом частини третьої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

В даному випадку, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди заявлена у грошовому вимірі, а відтак, є майновою вимогою.

Ціна позову у даній справі становить 88 214,00 грн (64214,00+20 000,00), яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921,00*100=192 100).

Ураховуючи наведене, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Щодо доводів касаційної скарги про те, що справа становить значний суспільний інтерес та має для заявника важливе значення

Доводи касаційної скарги про те, що справа становить значний суспільний інтерес та має для заявника важливе значення, є необгрунтованими та зводяться до незгоди заявника із ухваленими судовими рішеннями. Посилаючись на наявність зазначених обставин, заявник не навів обгрунтованих доводів, в чому полягає значний суспільний інтерес зазначеної справи, та виняткове значення для заявника, а сама по собі вказівка про це в касаційній скарзі не свідчить про наявність підстав для відкриття касаційного провадження.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обгрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства Ватутінської міської ради на постанову Апеляційного суду Черкаської області від 25 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства Ватутінської міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик