Єдиний унікальний номер 229/1539/19
Номер провадження 2-о/229/158/2019

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року Дружківський міський суд Донецької області

в складі:

головуючого - судді Гонтар А.Л.,

за участю секретаря судового засідання Білик О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Дружківського міського суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

до Дружківського міського суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, обґрунтовуючи свої заявлені вимоги тим, що вони 09 червня 1998 року уклали шлюб, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану м. Дружківки, актовий запис № 159.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Фактичні шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Заявниками досягнуто згоди щодо розірвання шлюбу.

Також, між подружжям досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживатиме окремо, розміру аліментів на утримання дитини. Ці обставини передбачені договором про виховання та утримання дитини, відповідно до якого дитина буде проживати із матір`ю, підписаний сторонами.

Просили суд, шлюб, зареєстрований 09 червня 1998 року, відділом реєстрації актів громадянського стану м. Дружківки, актовий запис № 159, між ними, розірвати. При розірванні шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Ухвалою судді Дружківського міського суду Донецької області від 19 березня 2019 року вказану заяву було залишено без руху (а.с.17).

01 квітня 2019 року, відповідно до ухвали судді Дружківського міського суду Донецької області провадження в справі було відкрито та справу призначено до розгляду по суті на 19 квітня 2019 року (а.с.21).

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання. Надала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.36).

Заявник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання (а.с.34).

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 3ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , видане 09 червня 1998 року, сторони 09 червня 1998 року уклали шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану м. Дружківки було зроблено актовий запис № 159 (а.с.3).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , видане 04 травня 2013 року відділом РАЦС Калінінського району Комітету в справах РАЦС Уряду Санкт-Петербургу (а.с.5).

Сторони у теперішній час шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство ними не ведеться. Тобто, зараз кожний живе своїм окремим особистим життям, ніяким чином не переймаючись проблемами іншого. І таке спільне життя стало для сторін неприйнятним і неможливим.

Таким чином, їх сім`я фактично розпалась, шлюб існує тільки формально і зберегти його неможливо. Надання часу для примирення заявники вважають недоцільним, так як всі можливості зберегти сім`ю вичерпані.

Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, у суду є усі підстави для задоволення заявлених вимог та розірвання шлюбу між подружжям, так як подальше спільне життя та збереження сімї неможливе.

Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 206, 247, 258-259, 263-265, 268, 293-294 ЦПК України, ст.ст. 3, 24, 56, 112, 160 Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 09 червня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Дружківки, актовий запис № 159, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем м. Дружківка Донецької області та ОСОБА_1 (прізвище до шлюбу ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою м. Дружківка Донецької області, -розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Роз`яснити сторонам, що шлюб припиняється з моменту набрання чинності даним рішенням, а документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Копію даного рішення після набрання ним чинності надіслати до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складений в нарад цій кімнаті 04 червня 2019 року.

Суддя: А.Л. Гонтар