Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1666/18
Провадження № 2/376/36/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2019 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді: Коваленка О.М.

при секретарі: Ткаченко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом Управління поліції охорони в місті Києві до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-

В С Т А Н О В И В :

25.07.2018 року до Сквирського районного суду Київської області надійшла позовна заява Управління поліції охорони в місті Києві до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

В обгрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що 25 вересня 2014 року між Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в місті Києві, ОСОБА_1 та Рівненським вищим професійним училищем Департаменту Державної служби охорони при МВС України (далі - Навчальний заклад) було укладено Договір № 1358 на навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони з кандидатом на службу в органи внутрішніх справ України, Вищим професійним училищем Департаменту ДСО при МВС України та підрозділом Державної служби охорони .

Відповідно до Договору УДСО прийняло на себе зобов`язання перерахувати Навчальному закладу кошти за підготовку Відповідача за професією охоронник для служби в УДСО, а Відповідач - оволодіти всіма видами професійної діяльності та прибути після закінчення навчального закладу на службу до підрозділу УДСО 14 січня 2015 року і відпрацювати мінімум 3 (три) роки.

Наказом УДСО від 15.01.2015 № 14 о/с рядового міліції ОСОБА_1 призначено на посаду міліціонера групи кредитно-фінансових установ Шевченківського районного відділу УДСО.

У зв`язку з набранням чинності з 07.11.2015 Закону України «Про Національну поліцію України» наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1399 «Про ліквідацію підрозділів Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ» УДСО ліквідується, як юридична особа.

В порядку реформування органів внутрішніх справ і підпорядкованих їм суб`єктів господарювання, що проводиться Міністерством внутрішніх справ України, з метою поліпшення діяльності правоохоронних органів, спрямованої на забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів, запобігання правопорушенням, захист власності від злочинних посягань, з 07 листопада 2015 року створено Управління поліції охорони в м. Києві.

З огляду на зазначене, наказом УДСО від 06.11.2015 № 486 о/с молодшого сержанта міліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ за п. 63 «К» (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу в інше міністерство) та наказом УПО від 07.11.2015 № 1 о/с Відповідача призначено поліцейським водієм Шевченківського районного відділу УПО, присвоївши йому спеціальне звання капрал поліції.

Згідно з Додатковою угодою про заміну сторони в Договорі від 25.09.2015 № 1358, починаючи з 07.11.2015, права та обов`язки за Договором перейшли від УДСО до УПО.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 13.10.2015 № 834 (зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1139), Наказу Національної Поліції від 06.11.2015 № 55 «Про затвердження Положення про Управління поліції охорони в м. Києві» та інших нормативних актів, УПО (40109147) є правонаступником УДСО (08596920).

Відповідно до наказу Національної поліції України від 26.06.2017 № 620 внесено зміни до Положення про Управління поліції охорони в м. Києві, затвердженого наказом Національної поліції України від 06.11.2015 № 55, та викладено його в новій редакції.

Абзацом 2 пункту 1 цього Положення визначено, що Управління поліції охорони в м. Києві (код ЗКПО 40109147) є правонаступником Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в місті Києві (код ЗКПО 08596920).

09.10.2016 року поліцейський Шевченківського РВ капрал поліції ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, чим порушив вимоги абзаців 2, 5, 12 ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та вимоги п. 2 р. II Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, затверджених Наказом МВС України від 28.06.2016 № 326, що призвело до порушення транспортної дисципліни в частині керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Наказом від 01.11.2016 № 322 о/с поліцейського-водія Шевченківського РВ УПО сержанта поліції ОСОБА_1 було звільнено з Національної поліції України відповідно до ст. 77 ч. 1 п. 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) Закону України «Про Національну поліцію)

Розділом 2 Договору передбачено, що при неприбутті за призначенням або відмові стати до роботи відповідно до умов укладеного договору, відрахуванні з навчання за негативними мотивами, звільненні чи переводі до інших підрозділів за межі ДСО м. Києва до закінчення визначеного договором строку в установленому порядку компенсувати всі витрати, що здійснив Підрозділ у зв`язку з виплатою грошового утримання за час навчання, проведення навчання та утримання Кандидата в Навчальному закладі.

Відповідно до актів виконаних робіт, погоджених УДСО та Навчальним закладом, УДСО перерахувало до Навчального закладу за навчання Відповідача 13717,64 грн.

Станом на день звільнення Відповідачем не відпрацьовано три роки, тому стягненню підлягає 6584,52 грн. відповідно до Довідки № 28 про відшкодування вартості початкової підготовки ОСОБА_1 .

Представник позивача просить суд:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління поліції охорони в місті Києві 6584 (шість тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) грн. 52 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління поліції охорони в місті Києві 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят два) грн. 00 коп. судового збору.

В судове засідання представник позивача Управління поліції охорони в м. Києві не з`явився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, проте на адресу суду надано письмову заяву представника позивача Мірошніченко О.М. з проханням розглянути справу у відсутність представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі за підставами, викладеними у позовній заяві та просять позов задовольнити (а. с. 94).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує (а. с. 96).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору.

Частиною 2 ст.6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

У відповідності до ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Судом встановлено, що 25 вересня 2014 року між Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в місті Києві, ОСОБА_1 та Рівненським вищим професійним училищем Департаменту Державної служби охорони при МВС України (далі - Навчальний заклад) було укладено Договір № 1358 на навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони з кандидатом на службу в органи внутрішніх справ України, Вищим професійним училищем Департаменту ДСО при МВС України та підрозділом Державної служби охорони (а.с.10-11).

Відповідно до Договору УДСО прийняло на себе зобов`язання перерахувати Навчальному закладу кошти за підготовку Відповідача за професією охоронник для служби в УДСО, а Відповідач - оволодіти всіма видами професійної діяльності та прибути після закінчення навчального закладу на службу до підрозділу УДСО 14 січня 2015 року і відпрацювати мінімум 3 (три) роки (п.п. 2.1 - 2.3 Договору а. с. 10).

Наказом УДСО від 15.01.2015 № 14 о/с рядового міліції ОСОБА_1 призначено на посаду міліціонера групи кредитно-фінансових установ Шевченківського районного відділу УДСО (а.с.25).

У зв`язку з набранням чинності з 07.11.2015 Закону України «Про Національну поліцію України» наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1399 «Про ліквідацію підрозділів Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ» УДСО ліквідується, як юридична особа.

В порядку реформування органів внутрішніх справ і підпорядкованих їм суб`єктів господарювання, що проводиться Міністерством внутрішніх справ України, з метою поліпшення діяльності правоохоронних органів, спрямованої на забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів, запобігання правопорушенням, захист власності від злочинних посягань, з 07 листопада 2015 року створено Управління поліції охорони в м. Києві, копія Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1399 (а.с.39-45).

Наказом УДСО від 06.11.2015 № 486 о/с молодшого сержанта міліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ за п. 63 «К» (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу в інше міністерство) (а.с.26).

Наказом УПО від 07.11.2015 № 1 о/с Відповідача призначено поліцейським водієм Шевченківського районного відділу УПО, присвоївши йому спеціальне звання капрал поліції (а.с.27).

09.10.2016 року поліцейський Шевченківського РВ капрал поліції ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, чим порушив вимоги абзаців 2, 5, 12 ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та вимоги п. 2 р. II Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, затверджених Наказом МВС України від 28.06.2016 № 326, що призвело до порушення транспортної дисципліни в частині керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується Висновком службового розслідування за фактом порушення транспортної дисципліни капралом поліції ОСОБА_1 (а.с.49-51).

13.10.2016 року Наказом Управління національної полі№413 про притягнення до дисциплінарної відповідальності сержанта поліції ОСОБА_1 було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби - поліцейського-водія Шевченківського РВ Управління поліції охорони в м. Києві сержанта (капрала) поліції ОСОБА_1 (а.с.52).

Розділом 2 Договору передбачено, що при неприбутті за призначенням або відмові стати до роботи відповідно до умов укладеного договору, відрахуванні з навчання за негативними мотивами, звільненні чи переводі до інших підрозділів за межі ДСО м. Києва до закінчення визначеного договором строку в установленому порядку компенсувати всі витрати, що здійснив Підрозділ у зв`язку з виплатою грошового утримання за час навчання, проведення навчання та утримання Кандидата в Навчальному закладі (а.с.10).

Відповідно до актів виконаних робіт, погоджених УДСО та Навчальним закладом, УДСО перерахувало до Навчального закладу за навчання Відповідача 13 717,64 грн (а.с.12-24).

Станом на день звільнення Відповідачем не відпрацьовано три роки, тому стягненню підлягає 6584,52 грн. відповідно до Довідки № 28 про відшкодування вартості початкової підготовки ОСОБА_1 (а.с.31).

Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

В ході судового розгляду справи відповідач ОСОБА_1 заперечень проти позову не надав, будь-яких доказів, які б спростували доводи позивача, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, суду не подано та в суді не доведено, нарахованої позивачем суми боргу відповідачем ОСОБА_1 визнано в повному обсязі, що підтверджено його письмовою заявою та не суперечить вимогам ст. 206 ЦПК України (а.с. 96).

До теперішнього часу ОСОБА_1 заборгованість за Договором у добровільному порядку не погасив, тому Управління поліції охорони в м. Києві, позивач по справі, вимушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати у боржника виконання його обов`язків. Зобов`язання виникають на засадах, встановлених ст. 11 ЦК України. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно висуваються.

У відповідності з ч. 1 ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст.610 ЦК України, невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання.

За таких обставин, з урахуванням порушення відповідачем ОСОБА_1 умов Договру № 1358 на навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони з кандидатом на службу в органи внутрішніх справ України, Вищим професійним училищем Департаменту ДСО при МВС України та підрозділом Державної служби охорони , суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 6584,52 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням№ 2724 від 22.03.2018 року (а.с.1), він також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2,4.12,13,76,77,81,82,141, 206,211,247, 258,259,263 265, 352,354 ЦПК України, ст. ст. 3,6,207,509,526,527, 610,626 628, 638 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Управління поліції охорони в місті Києві (адреса: вул. Студентська,9, м. Київ, р/р НОМЕР_1 в АТ «Укрексімбанк», МФО 322 313, код ЄДРПОУ 401 09 147) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за договором - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Управління поліції охорони в місті Києві (адреса: вул. Студентська,9, м. Київ, р/р НОМЕР_1 в АТ «Укрексімбанк», МФО 322313, ) 6584 (шість тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) грн. 52 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Управління поліції охорони в місті Києві (адреса: вул. Студентська,9, м. Київ, р/р НОМЕР_1 в АТ «Укрексімбанк», МФО 322313, ) 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят два) грн. 00 коп. судового збору.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О.М. Коваленко