Справа № 199/4984/18
(2/199/1392/19)
29 травня 2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Четверта дніпровська державна нотаріальна контора,-
Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся - ОСОБА_3 , яка все належне їй на момент смерті майно в рівних частинах заповіла відповідачу по справі та матері позивача - ОСОБА_4 згідно заповіту від 06.05.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Грищенко В.І. за реєстровим номером 821.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивача - ОСОБА_4 , не встигнувши оформити свої спадкові права після смерті ОСОБА_3 , проте спадщина була нею прийнята.
Спадкову масу після смерті ОСОБА_3 складає житловий будинок АДРЕСА_1 , та земельна ділянка, на якій він знаходиться. Земельна ділянка, в свою чергу, складається з двох ділянок 0,1000 га та 0,0005 га.
Коли позивач звернулася до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після померлої матері, то 12.04.2017 року отримала від нотаріуса Шугаєвої Н.С. постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із двома обставинами, що перешкоджають оформленню нотаріусом моїх спадкових справ.
По-пeршe, згідно довідки КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДОР N°2536 від 01.03.2017 року відсутня реєстрація права власності на вищевказаний будинок на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Проте право власності на будинок та земельні ділянки підтверджуються: рішенням Амур- Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2009 року у справі №2-3399/09, державним актом про право власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,0005 га; договором купівлі-продажу земельної ділянки № НОМЕР_2 , площею 0,1005 га, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Євчук І.Л. 11.05.2006 року за реєстровим номером 2031; державним актом про право власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_3 , площею 0,1000 га; технічним паспортом на житловий будинок.
По-друге, відповідачем, іншим спадкоємцем померлої ОСОБА_3 , подано до нотаріальної контори заяву за вхідним № 543/02-14 від 31.03.2017 року про заперечення щодо видачі дублікатів правовстановлюючих документів та призупинення видачі свідоцтва про право на спадщину іншим спадкоємцям у зв`язку із його зверненням до суду.
Позивач просила суд визнати за позивачем в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та на Ѕ частину земельних ділянок, кадастрові номери НОМЕР_3 площею 0,1000 га та НОМЕР_1 площею 0,0005 га, розташованих по АДРЕСА_1 .
Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити та слухати справу у їх відсутність, не заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі, про що представник позивача надала письмову заяву.
Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час судового розгляду справи були сповіщені належним чином, про причини неявки суд повідомили шляхом надання чергової заяви про відкладення розгляду справи, проте доказів поважності неявки в судове засідання не надали. Суд вважає таку поведінку відповідача та його представника зловживанням процесуальними правами, та з урахуванням розумних строків розгляду справи, обізнаності відповідача про судове провадження, невикористання свого права на подачу відзиву, суд за згодою представника позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати за відсутність представника третьої особи та ухвалити рішення на розсуд суду.
Суд, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Судом встановлено, що позивач є онукою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 28.07.2010 року складено відповідний актовий запис № 1277 органом державної реєстрації актів цивільного стану, що видав свідоцтво про смерть Амур-Нижньодніпровський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2009 року визнано за ОСОБА_3 права власності на житловий будинок літ. А-2, житловий будинок літ. Б-2, гараж літ. В, убиральню літ. Г., душ літ. Д, сарай літ. Е та споруди № 1-9, І-ІІ, що розташовані за адресо: м. Дніпропетровськ, вул.. Передова, АДРЕСА_2 А. Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що ст. 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Крім того, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.05.2006 року № 2031, згідно якого видані Державні акти на право власності на земельні ділянки, ОСОБА_3 була власницею земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_3 , призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,0005 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , призначення для ведення особистого підсобного господарства, що знаходяться в АДРЕСА_1 ,.

06.05.2010 року ОСОБА_3 було складено заповіт, яким усе належне майно спадкодавця заповідано в рівних частках відповідачу по справі та ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_3 , 04.08.2010 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 звернулась із заявою до Четвертою Дніпровською державною нотаріальною конторою про прийняття спадщини, тобто прийняла спадщину в порядку, передбаченому ст.1269 ЦК України.

Мати позивача ОСОБА_4 , спадщину прийняла, але не оформила, в зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 04 жовтня 2011 року складено відповідний актовий запис № 1603 органом державної реєстрації актів цивільного стану, що видав свідоцтво про смерть Амур-Нижньодніпровський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

02 листопада 2011 року позивач звернулась до Четвертої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та на видачу свідоцтва про право на спадщину.

Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвої Н.С. від 12 квітня 2017 року, відмовлено позивачу в видачі свідоцтв про право на спадщину у зв`язку з відсутністю у спадкодавців реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 АДРЕСА_1 . Також, до спадкової справи № 951/2010 від імені відповідача по справі зареєстровано заяву за вхідним № 543/02-14 від 31.03.2017 року про заперечення щодо видачі дублікатів правовстановлюючих документів та призупинення видачі свідоцтв про право на спадщину іншим спадкоємцям у зв`язку з його зверненням до суду.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно з ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виникне у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). До складу спадщини входять всі прав та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до с. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що позивач у передбаченому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері, та з урахуванням заперечень відповідача по справі проти видачі свідоцтв на спадщину позивачу, суд дійшов висновку, що право позивача є порушеним та підлягає захисту в судовому порядку, тому в цій частині позовних вимог позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. В частині визнання права власності в порядку спадкування після смерті бабусі ОСОБА_3 вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивач не є спадкоємцем останньої згідно заповіту спадкодавця та не має права на обов`язкову частку у спадщині.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в сумі 8810,00 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 264-266 ЦПК України, ст.ст. 368, 1268 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Четверта дніпровська державна нотаріальна контора,- задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: житлового будинку літ. А-2, житлового будинку літ. Б-2, гаражу літ. В, убиральні літ. Г., душу літ. Д, сараю літ. Е та споруд № 1-9, І-ІІ

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 право власності на Ѕ частину земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_3 , площею 0,1000 га, розташовану по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 право власності на Ѕ частину земельної ділянки, НОМЕР_1 , площею 0,0005 га, розташовану по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі 8810 (Вісім тисяч вісімсот десять) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя