Дата документу 04.06.2019
Справа № 501/1000/19

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Тимко М.Л.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Моряк» (третя особа Чорноморське об`єднане управління пенсійного фонду України) про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Іллічівського міського суду Одеської області звернувся ОСОБА_1 з позовом в якому просить зобов`язати відповідача ТОВ «Моряк» внести запис до трудової книжки ОСОБА_1 про дату та номер наказу про звільнення.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач з посиланням на норми трудового законодавства зазначив, що з 15.06.1994 він працював в ТОВ «Моряк» на посаді юрисконсульта. 26.10.2001р. він був звільнений за власним бажанням. При звільненні в трудовій книжці не внесено запис щодо дати та номеру наказу про звільнення позивача. Відсутність такого запису в трудовій книжці порушує право позивача, на його думку, на зарахування періоду роботи в ТОВ « Моряк» до загального трудового стажу, наявність якого є обов`язковою умовою для призначення пенсії. За призначенням пенсії ОСОБА_1 , як учасник бойових дій, звернувся до Чорноморського відділення Пенсійного фонду України, але період його роботи в ТОВ «Моряк» не був зарахований до загального трудового стажу, який дає право на призначення пенсії, саме з причини неналежного оформлення трудової книжки позивача.

Такі обставини позивач вважає неправомірними, що і стало причиною звернення з даною заявою до суду (а.с.1-3).
Позивач надав заяву в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.21).
Відповідач проти задоволення позову не заперечував, про що надав відповідну заяву. Розгляд справи просив провести без участі представника ТОВ «Моряк» (а.с.32).
Від третьої особи будь-яких заяв по суті справи не надходило.
Суд, дослідивши та перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно наказу №86 від 15.06.1994 ОСОБА_2 було прийнято на роботу в ТОВ «Моряк» на посаду юрисконсульта підприємства (а.с.13).
Наказом директора ТОВ «Моряк» №78 від 26.10.2001 ОСОБА_1 було звільнено з посади юрисконсульта підприємства з 26.10.2001 за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП України (а.с.8).
Згідно наданої позивачем копії трудової книжки вбачається, що 15.06.1994 внесено запис про прийняття позивача на роботу в ТОВ «Моряк» юрисконсультом, зазначено і підставу Наказ №86 від 15.06.1994.

Однак, 26.10.2001 при внесенні запису про звільнення ОСОБА_1 з підприємства ТОВ «Моряк», на підставі ст.38 КЗпП України, не вказано на якій підставі зроблено відповідний запис, а саме не зазначено назву документа, його дату та номер (а.с.26).

Згідно інформації з ЄДРПОУ ТОВ «Моряк» зареєстровано як юридичну особу, яка здійснює господарську діяльність по теперішній час (а.с.9-12).

Таким чином, той факт, що ОСОБА_1 перебував з ТОВ «Моряк» у трудових правовідносинах, а саме працював юрисконсультом підприємства з 15.06.1994 по 26.10.2001, підтверджений належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Ст.48 КЗпП України передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або фізичної особи понад п`ять днів. До трудової книжки заносяться відомості про роботу.

Відповідно до п.3 постанови Кабінету Міністрів України №301 від 27 квітня 1993 року «Про трудові книжки працівників» трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку.

Обов`язок власника або уповноваженого ним органу в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені ст.116 цього Кодексу, також передбачено п.4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110 (із змінами).
Позивачем надана до суду копія посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_1 видане Іллічівським міським військовим комісаріатом Одеської області Мороз ОСОБА_3 . Зазначене посвідчення підтверджує право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Відповідно до ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» учасникам бойових дій - чоловікам передбачено можливість призначення пенсії після досягнення 55 років при наявності страхового стажу не менше 25 років. Тобто, обов`язковою умовою призначення пенсії є наявність страхового стажу.

Листом від 27.03.2019 року №2985/04 Чорноморське об`єднане управління пенсійного фонду України Одеської області повідомило позивача про те, що його загальний стаж складає 24 роки, 5 місяців та 23 дні, зазначивши при цьому, що період роботи з 15.06.1994 року по 26.10.2001 року до загального стажу не включений. Позивачу було запропоновано надати уточнюючи документи про стаж, зокрема і про зазначений період (а.с.27).

Враховуючи, що трудова книжка позивача містить інформацію про період роботи в ТОВ «Моряк», яке до теперішнього часу здійснює підприємницьку діяльність, за винятком дати та номеру наказу про звільнення, належним підтвердженням цього періоду роботи для зарахування до загального стажу, який дає право на призначення пенсії, є саме внесення до трудової книжки інформації про дату та номер такого наказу. За таких підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
П.13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються в тому й числі учасники бойових дій.
Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.6), ОСОБА_1 має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, а тому у відповідності до вимог ЗУ «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору.
Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, а позивача звільнено від сплати судового збору, то він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Моряк» (третя особа Чорноморське об`єднане управління пенсійного фонду України) про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Моряк» внести до трудової книжки ОСОБА_1 запис про дату на номер наказу про звільнення.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Моряк» на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя