РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/460/19

Провадження № 2/700/239/19

13 червня 2019 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді: Пічкур С.Д.

при секретарі: Сіденко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка цивільну справу 700/460/19 , провадження № 2/700/239/19 за позовом ОСОБА_1 до Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

До Лисянського районного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами, присадибної земельної ділянки, земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Все майно померлий заповів на його користь, що підтверджується заповітом. Він, як спадкоємець прийняв частину спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину. Оформити спадщину на будинок він не може через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому вимушений звернутися до суду.

В судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі.

Представник Семенівської сільської ради в судове засідання не з`явився, направили суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнали повністю.

На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи та відповідні до них правовідносини, суд виходить з наступного.

Із свідоцтва про смерть, виданого 02.06.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Семенівка Лисянського району Черкаської області .

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами, присадибної земельної ділянки, земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Погибляцької сільської ради Лисянського району Черкаської області 27.06.2017 року, ОСОБА_2 заповів все майно, яке йому належить своєму сину ОСОБА_1 .

Позивач, як спадкоємець за заповітом, звернувся до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримав свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки.

Відповідно до постанови державного нотаріуса Лисянської державної нотаріальної контори від 20.03.2019 року № 573/02-31, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів.

Згідно довідки Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області від 01.04.2019 року за № 67 за померлим ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно записів погосподарської книги № 1 особового рахунку № НОМЕР_1 за 2016-2020 роки рахується житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 . Документи на право власності на житловий будинок не видавалися.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

На підставі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1218, ст.1233 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За вимогами ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

З огляду на викладене, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що визнання позову відповідачами, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин необхідно визнати за позивачем право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті його батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1218, 1235, 1236, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст.4,5,12,13, 19, 81, 82, 200,206, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків : НОМЕР_2 право власності на

житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий С. Д. Пічкур