Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
Справа № 215/2379/19
Провадження 2/215/1630/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі:

Головуючої судді: Красюк К.І.;

секретар судового засідання: Паращенко В.Д.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Бориса Р ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «СУХА БАЛКА» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків, -

В С Т А Н О В И В:

02 травня 2019 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (далі Відповідач) про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків в розмірі 150 228,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що працював на підприємстві відповідача у період з 25.11.2002 року по 21.08.2018 року, а саме: з 25.11.2002 року по 14.09.2005 року за спеціальністю підземний прохідник з повним робочим днем у підземних умовах на шахті імені «Ювілейна»; з 14.09.2005 року по 14.04.2008 року за спеціальністю підземний підривник з повним робочим днем у підземних умовах на шахті імені «Ювілейна»; з 14.04.2008 року по 21.08.2018 року за спеціальністю гірник очисного вибою з повним робочим днем у підземних умовах на шахті імені «Ювілейна» ПрАТ «Суха ОСОБА_4 ». Внаслідок шкідливих факторів виробництва виникли хронічні захворювання, і за висновком МСЕК від 17.01.2019 року позивачу були встановлені три професійні захворювання: вібраційна хвороба першої-другої стадії від дії локальної вібрації з вираженим периферичним ангіодистонічним синдромом верхніх кінцівок та частими акроангіоспазмами, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), періартрозом ліктьових суглобів (ПФ першого-другого ступеня); радикулопітія попереково-крижова L5, S1 білатеральна на фоні передньої нестабільності тіла L4 хребця (0,3 см.) з вираженим статико-динамічними порушеннями, стійким больовим та периферичним нейросудинним синдромами, нейродистрофією у вигляді деформуючого остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФС другого ступеня); хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група А. ЛН першого ступеня, та відповідно до згідно довідки МСЕК від 08.04.2019 року йому первинно встановлено з 01.04.2019 року, 60 % втрати професійної працездатності та третя група інвалідності. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, в період роботи позивача на підприємстві відповідача, втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що протягом тривалого часу відчуває біль у шийному і поперековому відділах хребта, біль та оніміння у кистях, судоми в литкових м`язах та м`язах передпліч, утруднена хода, задишка при помірному фізичному навантаженні, у зв`язку з чим порушений його звичайний спосіб життя. Через втрату здоров`я йому у багатьох звичайних життєвих ситуаціях потрібна стороння допомога і усвідомлюючи це, він зазнає моральних страждань.

30 травня 2019 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просив суд ухвалити рішення про відмову позивачу в задоволенні позову.

В обґрунтуванні зазначив, що робота на гірничодобувному підприємстві обумовлена наявністю шкідливих виробничих факторів (підвищена вібрація, пил, знижена температура, шум тощо), та усунути дані фактори неможливо з об`єктивних причин. Порядок та вимоги щодо роботи в шкідливих умовах регламентовані законодавчо і компенсуються підвищеною оплатою праці, пільговою пенсією, додатковими відпустками, скороченим робочим часом та іншими пільгами.

Крім того, відповідно до ст. ст. 5, 7 Закону України «Про охорону праці» позивач був ознайомлений про умови праці на підприємстві, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, можливі наслідки їх впливу на здоров`я та про його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до законодавства і колективного договору, та не зважаючи на все це, позивач працював на підприємстві тривалий проміжок часу, а саме з 25.11.2002 року по 21.08.2018 року, тим самим, зі своєї ініціативи погіршував свій стан здоров`я, оскільки відповідач протягом всього зазначеного часу не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію виробництва не порушував.

Посилання позивача на душевні страждання та переживання не підтверджені належними доказами, такими, як висновок експерта (фахівця) в галузі психології, показаннями свідків тощо. Такі суб`єктивні твердження позивача не мають ніякого підтвердження по суті і відповідно є недоведеними.

Крім того, позивач оцінив свої моральні страждання в розмірі, що становить 150 228 грн, що жодним чином не аргументовано та необґрунтовано, сума завищена та не відповідає тяжкості та характеру шкоди, про наявність якої стверджує позивач. Вказана сума позовних вимог не відповідає вимогам розумності та справедливості.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позов.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 у період з 25.11.2002 року по 21.08.2018 року працював на шахті «Ювілейна» ПрАТ «Суха Балка», та перебував у трудових правовідносинах з відповідачем, що підтверджується трудовою книжкою та не оспорюється сторонами (а.с.32-34).

Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 17.01.2019 року № 106, встановлено професійний характер захворювань Бузька О.В.: вібраційна хвороба першої-другої стадії від дії локальної вібрації з вираженим периферичним ангіодистонічним синдромом верхніх кінцівок та частими акроангіоспазмами, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), періартрозом ліктьових суглобів (ПФ першого-другого ступеня); радикулопітія попереково-крижова L5, S1 білатеральна на фоні передньої нестабільності тіла L4 хребця

(0,3 см.) з вираженим статико-динамічними порушеннями, стійким больовим та периферичним нейросудинним синдромами, нейродистрофією у вигляді деформуючого остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів

(ПФС другого ступеня); хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група А. ЛН першого ступеня (а.с.15-16).

08 лютого 2019 року на підприємстві ПрАТ «СУХА БАЛКА» проведено розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань позивача, про що складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4. Вказано, що підставою для встановлення професійного характеру захворювань також послужив профмаршрут з 08.04.2002 року по 04.06.2002 року, 01.07.2002 року по 09.10.2002 року учень підземного прохідника, підземний прохідник шахти «Гвардійська» ВАТ «Кривбасзалізрудком»; з 25.11.2002 року по 14.09.2005 року підземний прохідник шахти «Ювілейна» ВАТ «Суха ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

з 14.09.2005 року по 14.04.2008 року підземний підривник шахти «Ювілейна»

ВАТ «Суха ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а.с. 24-27).

Згідно копії Довідки огляду МСЕК від 08.04.2019 року, копії довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги позивачу ОСОБА_3 первинно встановлено 60% стійкої втрати професійної працездатності за трьома професійними захворюваннями: вібраційна хвороба першої-другої стадії від дії локальної вібрації з вираженим периферичним ангіодистонічним синдромом верхніх кінцівок та частими акроангіоспазмами, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), періартрозом ліктьових суглобів (ПФ першого-другого ступеня); радикулопітія попереково-крижова L5, S1 білатеральна на фоні передньої нестабільності тіла L4 хребця (0,3 см.) з вираженим статико-динамічними порушеннями, стійким больовим та периферичним нейросудинним синдромами, нейродистрофією у вигляді деформуючого остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФС другого ступеня); хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група А. ЛН першого ступеня, з наступним переоглядом 01.03.2020 року, а також встановлено третю групу інвалідності. Визначено потреби, забезпеченні лікарськими засобами, виробами медичного призначення (а.с. 28).

Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що зазначеного обов`язку відповідач не виконав.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Статтею 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці», передбачено обов`язок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Зазначені у позовній заяві обставини наступили у ОСОБА_3 у зв`язку із отриманням професійних захворювань, що призвело до встановлення первинно 60% втрати професійної працездатності та третьої групи інвалідності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку, що позивачеві заподіяна моральна шкода.

Посилання представника відповідача на те, що позивач добровільно працював тривалий час у шкідливих умовах праці, та що саме його дії стали причиною професійного захворювання, безпідставні та суперечать викладеному.

Разом з тим, суд вважає, що розмір моральної шкоди, що позивач просить стягнути, необґрунтовано завищений. Тому вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачу, суд враховуючи роз`яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р.

(з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», характер та глибину його фізичних, душевних страждань від одержаного профзахворювання, тривалість лікування, втрату можливості його повної трудової та соціальної реабілітації, що призвело до значних змін його життєвих зв`язків, що потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя, вважає, що для відшкодування моральної шкоди на користь позивача, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості потрібно стягнути з відповідача 75 000 грн за встановлені 60 % втрати професійної працездатності.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 768,40 гривень.

На підставі викладеного, ст.ст. 237-1, 153 КЗпП України, ст. 13 Закону України «Про охорону праці», керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «СУХА БАЛКА» на користь ОСОБА_3 компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 75 000 (сімдесят п`ять тисяч) гривень, без утримання податку з доходів з фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «СУХА БАЛКА» на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання:

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Приватне акціонерного товариства «СУХА БАЛКА» (50029, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Конституційна, 5,

).

Повний текст рішення виготовлений 12.06.2019 року.

Суддя: