Справа № 303/588/19
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2019 року м. Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі: головуючого - судді Довжанин В.М.

при секретарі Фозекош І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивує тим, що 30 листопада 2018 року близько 23 год. 50 хв. позивачу ОСОБА_1 стало відомо, що відповідач ОСОБА_2 відносно нього поширює недостовірну інформацію та таку, що завдає шкоду честі, гідності та діловій репутації.

Така інформація була поширена у соціальній мережі «Facebook» для невизначеного кола осіб. У своїх незаконних та неправомірних висловлюваннях відповідач звинуватив позивача у вчиненні ним злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотиків, зокрема вживав у своїх коментарях на адресу ОСОБА_1 слова та словосполучення «подхалим», «человек не отвечающий за свои слова», «наркобарон».

Згідно тлумачного словника «Тлумачний словник-мінімум із соціальної педагогіки та соціальної роботи Л.В. Лохвицька. - 2-ге вид., оновл. - Тернопіль: Мандрівець, 2017. - 232 с. - «наркодилер» - людина, що продає наркотики. Такі дії - кримінальне каране діяння. Кримінальний кодекс, а саме Розділ XIII, передбачає кримінальну відповідальність за злочини, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відповідачем було поширено завідомо недостовірні та неправдиві відомості у вигляді фактичних даних щодо вчинення позивачем злочинних діянь, які порушують особисті немайнові права позивача, зокрема, право на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації та якими останньому завдано моральної шкоди.

Публікування у соціальній мережі «Facebook» відповідачем вказаної вище недостовірної інформації, є ніщо інше як публічна заява останнього щодо вчинення ОСОБА_1 злочинів. Такі дії ОСОБА_2 підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 353. КК України (завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину).

01 грудня 2018 року за заявою ОСОБА_1 до ЄРДР за №0002780 було внесено відомості за фактом розміщення ОСОБА_2 у соціальній мережі «Facebook» неправдивої інформації щодо вчинення позивачем злочинів.

Відповідач ОСОБА_2 особисто знайомий з позивачем та його діяльністю як депутата Закарпатської обласної ради та публічної особи.

16 травня 2018 року відповідач шляхом написання письмової заяви виявив бажання вступити до Мукачівської місцевої (районної в Закарпатській області) організації Політичної партії «За життя», членом якої (а саме головою обласної організації політичної партії «За життя») є і позивач ОСОБА_1 Згідно протоколу від 31.05.2018 року відповідача було прийнято до членів партії та видано партійний квиток.

24 вересня 2018 року ОСОБА_2 рішенням засідання Ради Мукачівської місцевої (районної в Закарпатській області) організації Політичної партії «За життя» було виключено з членів партії та анульовано партійний квиток №000380 на підставі п. 3.10 статуту партії, а саме: за спричинення своєю діяльністю шкоди репутації партії, за недотримання норм і вимог статуту партії, що передбачено п. 4.2.1. статуту, за некоректне висловлювання з приводу діяльності Партії, її мети, завдань, та ідей, що передбачено п. 4.2.3.статуту, за порушення партійної дисципліни, норм моралі та етики, що передбачено п. 4.2.9. статуту, а також за вчинення дій, що можуть завдавати шкоди партії, що передбачено п. 4.2.12, статуту та ст. 6 Закону України «Про політичні партії в Україні».

Про наявність такого рішення партії відповідачу було відомо і останній його не оскаржував, а отже погодився із викладеними в ньому позиціями.

Даний факт є явним мотивом для відповідача вчиняти незаконні дії щодо позивача ОСОБА_1 та поширювати щодо останнього неправдиві відомості, які завдають шкоди його честі, гідності та діловій репутації.

В ході досудового розслідування кримінального правопорушення, внесеного в ЄРДР №№0002780 за заявою ОСОБА_1 , згідно відповіді №609/38/22/03-2018 від 05.12.2018 року, працівниками Карпатського управління кіберполіції відділу протидії кіберзлочинам в Закарпатській області встановлено особу-користувача сторінки соціальної мережі «Фейсбук під логіном « ОСОБА_2», а саме: громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево, мешканця АДРЕСА_1 .

Актом огляду веб-сторінки від 05.12.2018 року було встановлено, що на веб-сторінці ОСОБА_6 - https://ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є відкритою для невизначеного кола осіб, міститься запис (пост), який виставлений ІНФОРМАЦІЯ_3 року о 22 год. 16 хв., картинка (червоний фон) з надписом «ІНФОРМАЦІЯ_4. Під даним записом 47 коментарів та 6 поширень, які перебувають у вільному доступі, відкриті для невизначеного кола осіб. Під коментарем ОСОБА_7 до вказаного запису - «Я не утверждаю Я поделился с вами, друзьями, сомнениями», знаходяться наступні підкоментарі:

- «ОСОБА_1 - все кто отказывается объединятся с ОСОБА_8 не наши - ОСОБА_9 вот я о том!!!

- ОСОБА_2 вы подхалим медведчуковский! Человек не отвечающий за свои слова!!

- ОСОБА_1 - ОСОБА_2 лично для вас объясняю. Когда работаешь с человеком с 2002- го года, не менять свои принципы и взгляды не взирая на пребывание во власти или в оппозиции - это называется не подхалимаж, а позиция! Подхалим , это когда приходить в коллектив или организацию и с помощью этой организации и комплиментов начальству хочешь за несколько месяцев устроить свою карьеру. Естественно это в большинстве случав не получается и человек уходит обиженно в поисках нового начальства.

Но в этом тоже нет ничего плохого, каждый живет своей жизнью и строит ее сам. И скажите пожалуйста за какие слова и перед кем я должен ответить?

- ОСОБА_2 - ОСОБА_1 вот меня еще жизни не учил наркобарон Закарпатья !!

- ОСОБА_1- ОСОБА_2 я не знаю о ком вы говорите и кто наркобарон. Но надеюсь что если у вас есть какие то доказательства и вы знакомы с наркобароном Закарпатья, то сегодня же утром пойдете и напишете заявление в полицию, и прокуратуру о совершении преступления этим человеком.

- ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , наркобарона зовут ОСОБА_1 тот который родственник ОСОБА_19 Филиал рассортировки дурных веществ происходит в городе Мукачево на улице Сороча.

ОСОБА_1 - ОСОБА_2 Я надеюсь что вы находитесь не в состоянии алкогольного опьянения й готовы ответить за свои слова в правоохранительных органах завтра же? И понимаете всю серьезность своих действий? Надеюсь что вы не будет утверждать что ваш аккаунт был «взломан» хакерами и это писали не вы ?

ОСОБА_2 ОСОБА_1 я алкоголь не употребляю в отличии от вас, вообще ничего не употребляю! И мне не надо угрожать, пуганные, смотрите пуп не надорвите. Вы думаєте если вас крышует Медведчук а вы крышуете всю мукачевскую шошуру то весь мир у ваших ног?!».

З вищенаведеного слідує, що відповідач публічно звинуватив позивача у вчиненні ним злочинів, пов`язаних з обігом наркотичних засобів і тим самим завдав ОСОБА_1 моральної шкоди. висловлювання відповідача в жодному разі не є оціночним твердженням, адже заяви про вчинення злочину - це повідомлення про факти (які є об`єктивними на думку особи, яка повідомляє про них), а не зазначення оціночних категорій.

ОСОБА_1 є громадським діячем та знаним політиком не тільки в Закарпатській області, а й на території всієї держави. Позивач має позитивну характеристику та автобіографію, людина з вищою освітою, закінчив Київський національний торговельно - економічний університет та здобув кваліфікацію «економіста-фінансиста». Працював керівником секції з карате, заступником директора СП «Експрес - Трукс», радником голови облдержадміністрації. Нині - заступник директора ТОВ «Ресурс - Інвест - Сервіс». Неодноразово обирався депутатом Мукачівської міської ради (четвертого та шостого скликань). На сьогоднішній день позивач є депутатом Закарпатської обласної ради VII скликання, що в свою чергу означає визнання його особистих якостей виборцями. Багато років ОСОБА_1 створює ділову репутацію як чесної, людини, «людини слова», якавідповідає за свої слова та виконує дані ним обіцянки.

В соціальній мережі Фейсбук, яка є загальновідомою та однією з найпопулярніших соціальних мереж України та світу, міститься багато різної інформації щодо новин, розваг, політики. Багато людей використовує свої сторінки в мережі Фейсбук для бізнесу. Сторінка позивача під ім`ям « ОСОБА_1 » є його особистою сторінкою та використовується ним безпосередньо як ділова сторінка. Викладаючи свої неправомірні та неправдиві коментарі ОСОБА_2 завдав шкоди діловій репутації позивача. Коментарі ОСОБА_2 посіяли сумнів у доброчесності позивача перед його виборцями, а шкода, яка цим завдана не може бути навіть оцінена в грошовому еквіваленті. Позивач заявив моральну шкоду в розмірі 100 000 грн., так як це є значно меншою сумою, ніж шкода, яка завдана реально. Крім того, користувачами соціальної мережі Фейсбук є також його рідні - дружина та донька, які також бачили незаконні коментарі відповідача. Вся сім`я ОСОБА_1 мала негативні емоції, рідні та близькі сприйняли неправдиві повідомлення про вчинення злочинів також болюче, батьки переживали та втрачали своє здоров`я, у них піднімався артеріальний тиск. Все це в сукупності завдало значних негативних емоцій самому позивачу, який тепер змушений відновлювати свою репутацію.

Стосовно розміщення інформації у соціальній мережі «Facebook» необхідно зазначити, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи вона є фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Сторони в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд даного позову без їх участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Судом встановлено, що у соціальній мережі «Facebook» на веб-сторінці ОСОБА_6 (https://ІНФОРМАЦІЯ_2), ІНФОРМАЦІЯ_3 року о 22 год. 16 хв., опублыковано пост «ІНФОРМАЦІЯ_4. Під даним записом 47 коментарів та 6 поширень, які перебувають у вільному доступі, відкриті для невизначеного кола осіб. Під коментарем ОСОБА_7 до вказаного запису - «Я не утверждаю Я поделился с вами, друзьями, сомнениями», знаходяться наступні підкоментарі:

- «ОСОБА_1 - все кто отказывается объединятся с ОСОБА_8 не наши - ОСОБА_9 вот я о том!!!

- ОСОБА_2 - Иван вы подхалим медведчуковский! Человек не отвечающий за свои слова!!

- ОСОБА_1 - ОСОБА_2 лично для вас объясняю. Когда работаешь с человеком с 2002- го года, не менять свои принципы и взгляды не взирая на пребывание во власти или в оппозиции - это называется не подхалимаж, а позиция! Подхалим , это когда приходить в коллектив или организацию и с помощью этой организации и комплиментов начальству хочешь за несколько месяцев устроить свою карьеру. Естественно это в большинстве случаев не получается и человек уходит обиженно в поисках нового начальства.

Но в этом тоже нет ничего плохого, каждый живет своей жизнью и строит ее сам. И скажите пожалуйста за какие слова и перед кем я должен ответить?

- ОСОБА_2 - ОСОБА_1 вот меня еще жизни не учил наркобарон Закарпатья !!

- ОСОБА_1- ОСОБА_2 я не знаю о ком вы говорите и кто наркобарон. Но надеюсь что если у вас есть какие то доказательства и вы знакомы с наркобароном Закарпатья, то сегодня же утром пойдете и напишете заявление в полицию, и прокуратуру о совершении преступления этим человеком.

- ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , наркобарона зовут ОСОБА_1 тот который родственник ОСОБА_19 Филиал рассортировки дурных веществ происходит в городе Мукачево на улице Сороча.

ОСОБА_1 - ОСОБА_2 Я надеюсь что вы находитесь не в состоянии алкогольного опьянения и готовы ответить за свои слова в правоохранительных органах завтра же? И понимаете всю серьезность своих действий? Надеюсь что вы не будет утверждать что ваш аккаунт был «взломан» хакерами и это писали не вы ?

ОСОБА_2 ОСОБА_1 я алкоголь не употребляю в отличии от вас, вообще ничего не употребляю! И мне не надо угрожать, пуганные, смотрите пуп не надорвите. Вы думаете если вас крышует Медведчук а вы крышуете всю мукачевскую шошуру то весь мир у ваших ног?!» (а.с.15-31).

Судом встановлено, що на час оприлюднення вказаної інформації позивач ОСОБА_1 обіймав посаду депутата Закарпатської обласної ради (а.с.39).

Позивач звертався до Мукачівського ВП ГУНП у Закарпатській області з приводу оприлюднення зазначеної інформації та відповідача ОСОБА_2 викликали на допит, де останній пояснив, що не вважає оприлюднену інформацію неправдивою (а.с.40-43).

Позивач у свою чергу вважає, що інформація є недостовірною, порочить його гідність, честь та ділову репутацію, просить її спростувати у соціальній мережі «Facebook», а також стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі сто тисяч гривень.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю з наступних підстав.

У ст.34 Конституції України прописано, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Статтею 270 Цивільного кодексу України (далі ЦК) визначено, що до особистих немайнових прав особи входять у тому числі право на повагу до гідності і честі та ділової репутації.

Згідно ст. 302 ч.2 ЦК фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності.

Згідно абз.6 п. 3 рішення Конституційного Суду України у справі про поширення відомостей від 10 квітня 2003 року №8рп/2003, згідно з яким проблеми, пов`язані з особливостями реалізації права громадян на свободу вираження поглядів і критику стосовно дій (бездіяльності) посадових та службових осіб, неодноразово були предметом розгляду Європейського суду з прав людини.

Застосовуючи положення статті 10 Конвенції про захист прав людини та основних свобод в рішеннях у справах «Нікула проти Фінляндії», «Яновський проти Польщі» та інших, суд підкреслює, що межі допустимої інформації щодо посадових та службових осіб можуть бути ширшими порівняно з межами такої ж інформації щодо звичайних громадян.

Свобода дотримуватися своїх поглядів є основною передумовою інших свобод, гарантованих статтею 10 Європейської конвенції з прав людини, і вона користується майже абсолютним захистом у тому сенсі, що можливі обмеження, закладені в пункті 2 цієї статті. Крім того, поряд з інформацією чи даними, що підлягають перевірці, стаття 10 захищає і погляди, критичні зауваження або припущення, правдивість яких не може бути піддана перевірці на правдивість. Оціночні судження також користуються захистом - це передумова плюралізму поглядів.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного ст.10 Конвенції.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 15,21 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», однією із складових правопорушення, наявність якої може бути підставою для задоволення позову, є поширення недостовірної інформації.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

При поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі - Декларація), схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя.

Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3,4,6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

У зв`язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Згідно п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року №1, згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Згідно роз`яснень п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року №1, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Згідно роз`яснень п.24 постанови, задовольняючи позов, суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права.

Також слід вказати, що у ст.47-1 Закону України «Про інформацію» зазначено, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлювання оціночних суджень. Оціночними судженнями, за виключенням образи або наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доказуванню. У ч.2 ст. 30 Закону зазначено оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема, з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири).

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованої Україною, передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Соціальна мережа Facebook створена для вільного обміну власними думками різних громадян, вона не є засобом масової інформації.

Аналіз національного законодавства та ст. 10 Конвенції й практики її застосування свідчить про те, що межі свободи вираження думок залежать від їх змісту та від того, чим займається особа, стосовно якої ці думки висловлені.

Відповідачем у соціальній мережі Facebook виражена його власна думка, на яку він має право відповідно до Конституції України, що виражається у його праві виразити своє особисте ставлення до депутата обласної Ради, яким є ОСОБА_1 , а не «злий умисел» для формування думки у громадськості.

Крім того, з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів розповсюджена інформація також є оціночними судженнями відповідача.

Відповідно до ст. 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинних даних) і спростувати.

Враховуючи вище наведене суд приходить до висновку, що в задоволенні даного позову слід відмовити так як відсутні фактичні дані щодо вчинення відповідачем діянь, які порушують особисті немайнові права позивача, зокрема право на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації.

Судові витрати віднести за рахунок позивача ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 19, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 200, 201,276, 277, 297, 299 ЦК України, суд -

Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 14.06.2019 року.

Головуючий В.М.Довжанин