БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2113/18
Провадження № 2/497/183/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2019 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання Бекметова Х.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про розірвання кредитного договору та припинення відрахування з пенсійного рахунку,

ВСТАНОВИВ:

05.12.2018 року представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом, яким просить кредитний Договір № SAMDNFC4 від 07 липня 2017 року розірвати і відповідно правовідносини визнати припиненими, також просить забов`язати відповідача АТ (ПАТ) КБ «ПриватБанк», припинити відрахування з пенсійного рахунку позивача № НОМЕР_1 , угода №SAMDNWFC5 від 04.07.2017 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до умов кредитування, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір, 07 липня 2017 року було укладено кредитний Договір № SAMDNFC4 та отримано кредитну картку із встановленим кредитним лімітом у розмірі 1000 гривень.

14.08.2018 року шляхом шахрайських дій, з рахунку було знято кредитні кошти, що підтверджується випискою по карті/рахунку 680217 від 14.08.2018 року. Позивачка одразу повідомила про це банк та звернулась до відділу поліції (що підтверджується талоном-повідомленням про прийняття заяви № 01374 від 14.08.2018 року), вона звернулася з письмовою вимогою щодо повернення списаних з поточних рахунків грошових коштів, призначення та проведення службового розслідування за фактом не санкціонованого списання з її рахунків коштів, відповідач мав зупинити операції з використанням її електронного платіжного засобу, але це не було зроблено, тому вона змушена звернутися до суду.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача заявою та письмовими поясненнями просив у задоволенні позову відмовити, стверджуючи, що ані заяв, ані дзвінків до банку від позивача станом на 14.08.2019 року про втрату кредитної картки за допомогою якої були зняті кредитні кошти не надходило, що підверджує користування кредитною карткою саме позивачем, наданий до позову талон-повідомлення №013734 про реєстрацію заяви про вчинення кримінального правопорушення від 14.08.2018 року, не є належним доказом з підстав відсутності доказів на підтвердження результатів розгляду вказаної заяви.

Вивчивши позовні вимоги, дослідивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно заяви від 23.10.2018 року, позивач звернулася до відповідача, повідомивши його, що шляхом шахрайскьих дій з рахунку знято кредитні кошти, і цей факт підверджується випискою по карті (а.с.7-8), а згідно талона-повідомлення позивач звернулася з заявою до відділу поліції стосовно цієї події (№01374 від 14.08.2018р., а.с.9).

У судовому засіданні не було доведено належними, допустимими та достатніми доказами, що позивач вчиняла будь-які розрядження про списання грошових коштів із своїх рахунків, та, крім того, нічим не підтверджено, що вона вчиняла будь-які дії, що могли б призвести до списання грошових коштів, - зокрема, не доведено що вона складала платіжні доручення та скеровувала їх до ПАТ «КБ «ПриватБанк», ані письмово, ані в електронному виді з використанням електронної системи «Приват24», або у будь-який інший спосіб.

Натомість, позивачка звернулася з письмовим повідомленням до ПАТ «КБ «ПриватБанк», яким зауважила на незаконному списанні з її рахунку грошових коштів, яке було отримано відповідачем у цей же день, просила відповідача повернути списані з поточних рахунків грошові кошти, призначити та забезпечити проведення службового розслідування, вважаючи, що встановлення накануні на її картку кредитного ліміту та зникнення з картки коштів може бути вчинено працівником чи колишнім працівником банку.

Так, до встановлення позивачці банком кредитного лімітуву розмірі 16000 гривень, на її рахунку знаходилися доступні для використання кредитні кошти лише в розмірі 1000 гривень, якими вона не користувалася, що вбачається з наданої виписки по залишку на балансі та виписці по рахунку 680217 від 14.08.2018 року.

Відповідно до ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунк), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч.3 ст.1068 ЦК України, банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.

Частиною 1 ст. 1071 ЦК України встановлено, що банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження.

Частиною 2 згаданої статті встановлено, що грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження лише на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

В судовому засіданні не доведено, що позивач вчиняв розрядження щодо списання/перерахунку коштів, та вчиняла будь-які інші дії, що могли б призвести до списання грошових коштів з її рахунків.

Статтею 1073 ЦК України встановлено, що у разі безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунку банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 3 ст.1092 ЦК України передбачено, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону.

У відповідності до ст. 39 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» суб`єкти переказу зобов`язані виконувати встановлені законодавством України та правилами платіжних систем вимоги щодо захисту інформації, яка обробляється за допомогою цих платіжних систем. Еквайр та емітент повинні проводити моніторинг з метою ідентифікації помилкових та неналежних переказів.

У відповідності до п. 32.3.2 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні, в разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувана, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. При цьому банк, що списав кошти з рахунка платника без законних підстав, має сплатити платнику пеню в розмірі відсоткової ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором.

Відповідно до Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Згідно з Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» неналежний переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі.

Неналежний платник - особа, з рахунку якої помилково або неправомірно переказана сума коштів;

Згідно зі ст. 7 та п. 38.1 і 38.4 ст. 38 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", режим обслуговування клієнта банків полягає у зберіганні коштів, здійсненні розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів та створенні системи захисту інформації, яка повинна забезпечувати безперервний захист інформації щодо переказу коштів на усіх етапах її формування, обробки, передачі та зберігання.

Аналіз наведених вище норм вказує, що крім функцій розрахунково-касового обслуговування клієнта, банк також виконує й функцію зберігання його грошових коштів, які перебували на поточному рахунку, і несе відповідальність за безпеку власної платіжної системи, а значить і грошових коштів.

Відповідно до п. 18.3 статті 18 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", при прийманні електронних документів на переказ має бути дотримана відповідна процедура перевірки електронного цифрового підпису, що дає можливість пересвідчитися у цілісності та достовірності електронного документу. У разі недотримання зазначених вимог, банк або інша установа - член платіжної системи, несуть відповідальність за шкоду, заподіяну суб`єктам переказу.

Згідно з п. 39.2.3 ст. 39 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" відповідач не забезпечив дотримання вимог законодавства та не виконав зобов`язань перед позивачем, як володільцем банківського рахунку.

Оскільки з рахунків позивача списання коштів було вчинено відповідачем незаконно, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягаю задоволенню.

Керуючись ст.ст.204,215ч.3,538ч.3,615,651 ЦК України, ст.ст.2-14, 76-81, 83, 85ч.5, 89, 263-265, 354 ЦПК України, ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів», суд

ухвалив:

Розірвати кредитний договір №SAMDNFC4 від 07 липня 2017 року, що був укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та Акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк", та, відповідно, визнати припиненими правовідносини, що виникли після його укладення.

Зобов`язати відповідача Акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк" припинити відрахування з пенсійного рахунку № НОМЕР_1 за угодою № НОМЕР_2 від 04.07.2017 року на ім`я позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки) - повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду у письмовій формі з дотриманням вимог ст.356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня його проголошення; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин.

Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua.

Відповідно до п.п.15.5п.15ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлений 05.06.2019 року.

Суддя А.В. Кравцова