КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 357/16810/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8157/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Протасова О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

11 червня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Семенюк Т.А.

Суддів - Панченка М.М., Слюсар Т.А.,

при секретарі - Коліснику В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2014 року у справі за поданням головного державного виконавця Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_2 за кордон, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року Головний державний виконавець МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ Прохацький Р.О. звернувся до суду з поданням, про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_2 , до врегулювання зобов`язань, покладених на нього виконавчим написом нотаріуса №2527 від 29 серпня 2014 року про стягнення на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 388993,92 грн. у виконавчому провадженні ВП №44601354, посилаючись в обґрунтування подання на те, що боржник добровільно виконавчий напис не виконує, станом на 13 листопада 2014 року заборгованість боржником не сплачена.

У зв`язку із викладеним, просив суд подання задовольнити, тимчасово обмежити у праві виїзду громадянина України ОСОБА_2 , до врегулювання зобов`язань, покладених на нього виконавчим написом нотаріуса №2527 від 29 серпня 2014 року.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2014 року подання головного державного виконавця Міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Прохацького Р.О. задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 до врегулювання зобов`язань, покладених на нього виконавчим написом нотаріуса № 2527 від 29 серпня 2014 року про стягнення на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 388 993 грн. 92 коп. у виконавчому провадженні ВП № 44601354.

Не погодившись з ухвалою суду, представник ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ знаходиться виконавче провадження ВП №44601354 щодо стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 388993,92 грн. за виконавчим написом нотаріуса №2527 від 29 серпня 2014 року.

Постановою головного державного виконавця міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ від 3 вересня 2014 року відкрито виконавче провадження.

Також з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 3 вересня 2014 року направлена боржнику рекомендованим листом 4 вересня 2014 року.

Постановою головного державного виконавця міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ від 12 вересня 2014 року накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_2 .

З Акту державного виконавця від 30 жовтня 2014 року вбачається, що ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 не проживай в даний час, за вищезазначеною адресою проводяться ремонтні роботи і взагалі ніхто не проживає (а.с.21).

З матеріалів справив вбачається, що на даний час боржником добровільно борг не сплачений.

Також з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що нерухомість, земельні ділянки чи транспортні засоби за боржником не рахуються, кошти на банківському рахунку відсутні, за цивільними або цивільно-правовими угодами боржник не працює, пенсії не отримує, податковим агентом не є, за місцем своєї реєстрації не проживає.

Згідно з п.п. 2,8 ч.1, ч. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання, або щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі.

За п.18 ч.2 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", ч.1 ст.377-1 ЦПК України (в редакції чинній на момент постановлення ухвали) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням та рішенням інших органів (посадових осіб), державний виконавець вправі звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи до виконання зобов`язань за рішенням; таке подання, погоджене з начальником відділу державної виконавчої служби, розглядається судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ухиляється від виконання своїх зобов`язань у виконавчому провадженні ВП №44601354.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Закон України «Про порядок виїзду з України громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

За правилом п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, в тому числі, якщо він ухиляється від виконання покладених на нього судовим рішенням зобов`язань - до виконання цих зобов`язань.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; за рішеннями майнового характеру неподання виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; своєчасно не з`являтися на вимогу виконавця; не надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Тобто, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Колегія суддів не може погодитися з доводами скаржника, що відсутні докази ухилення від виконання взятих на нього обов`язків, оскільки судом встановлено, що боржник був обізнаний про відкриття виконавчого провадження, з 2014 року по теперішній час зобов`язання не виконані, заборгованість не погашена.

Колегія суддів не може прийняти до уваги посилання представника скаржника, що на теперішній час виконавче провадження закрите, оскільки ці доводи не підтверджені належними доказами, в матеріалах справи відсутня постанова державного виконавця про закриття виконавчого провадження.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, висновки суду обґрунтовані, та не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2014 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 11 червня 2019 року.

Головуючий

Судді