Провадження №2/200/4496/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 травня 2019 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді Томаша В.І.,

при секретарі Кубрак К.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 .,

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 «про вселення», -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову посилаються на те, що ОСОБА_2 , з 19.12.2016 року являюсь власником домоволодіння, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 806,6 кв.м., житловою площею 363,9 кв.м. З довідки № 22609 від 17.12.2018 року виданої департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради вбачається, що в домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: з 07.12.2018 року ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ); з 07.12.2018 року ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ); з 13.12.2018 року ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ); з 13.12.2018 р. ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), окрім зазначеного, з вищевказаної довідки вбачається, що в домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 з 20.01.2015 року зареєстрована ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), а 26.09.2018 року її знято з реєстрації та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), яка зареєстрована у домоволодінні з 06.07.1997 р., а знято з реєстрації 26.09.2018 р., з довідки вбачається, що членами сім`ї власника ОСОБА_2 є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . В свою чергу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є родичами та/або членами сім`ї ОСОБА_2 та й ніколи такими не являлись. Позивач зазначає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мешкають у домоволодінні, яке є власністю Позивача. Окрім того, у членів сім`ї Позивача відсутня можливість вільно потрапити та вільно користуватись і проживати у домоволодінні, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Оскільки відповідачі змінили замки до вхідних дверей у домоволодіння, в добровільному порядку не звільняють помешкання ОСОБА_2 , на вимогу позивача двері не відчиняють, створюють перешкоди в користуванні майном, а тому Позивач вимушений звертатись до суду за захистом свого порушеного права.

28 січня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача надав в судовому засіданні надав пояснення щодо позову, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, за наявності згоди Позивача, суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що вказує на те, що цьому праву власника відповідає зобов`язання інших осіб утримуватися від порушення його правочинності.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання членів свої сім`ї, іншої осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно з положеннями ч.1,2 ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , з 19.12.2016 року являюсь власником домоволодіння, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 806,6 кв.м., житловою площею 363,9 кв.м.

З довідки № 22609 від 17.12.2018 року виданої департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради вбачається, що в домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: з 07.12.2018 року ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ); з 07.12.2018 року ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ); з 13.12.2018 року ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ); з 13.12.2018 р. ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Окрім зазначеного, з вищевказаної довідки вбачається, що в домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 з 20.01.2015 року зареєстрована ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), а 26.09.2018 року її знято з реєстрації та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), яка зареєстрована у домоволодінні з 06.07.1997 р., а знято з реєстрації 26.09.2018 р.

Зокрема, з довідки вбачається, що членами сім`ї власника ОСОБА_2 є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . В свою чергу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є родичами та/або членами сім`ї ОСОБА_2 та й ніколи такими не являлись, докази на спростування цього Відповідачами не надано.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мешкають у домоволодінні, яке є власністю Позивача. Окрім того, у членів сім`ї Позивача відсутня можливість вільно потрапити та вільно користуватись і проживати у домоволодінні, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Оскільки відповідачі змінили замки до вхідних дверей у домоволодіння, в добровільному порядку не звільняють помешкання ОСОБА_2 , на вимогу позивача двері не відчиняють.

Представник Позивача в судовому засіданні пояснив суду, що Відповідачі створюють перешкоди у користуванні домоволодінням, в добровільному порядку не звільняють помешкання та не дають доступу до нього, чим грубо порушують права власника майна.

Статтею 41 Конституції України гарантовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17.07.97 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст.316,317,319,321 ЦК). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.16,386,391 ЦК.

Згідно п. 33 Постанови Пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідним поновити права власника майна, шляхом вселення його та усунути перешкоди з боку Відповідачів у користуванні цім майном, шляхом зобов`язання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у вільному користуванні та доступі до домоволодіння, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , передачі ОСОБА_2 ключів до вхідних дверей та хвіртки до домоволодіння.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідачів на корить позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 316, 319, 383, ст. 156Житлового кодексу України, ст.ст. 3,4,11-13,81,209,265,268,274,280,282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 «про вселення» - задовольнити.

Вселити у домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та членів її сім`ї ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 28.01.2016 року), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 17.07.2017 року).

Зобовязати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_13 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у вільному користуванні та доступі до домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом передачі ОСОБА_2 ключів до вхідних дверей та хвіртки до домоволодіння.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,8 грн..

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя

Бабушкінського районного

Суду м. Дніпропетровська В.І. Томаш