РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/16704/18

Провадження № 22-ц/4815/791/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів:Бондаренко Н. В., Хилевича С. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2019 року у складі судді Смолій Л.Д., ухвалене в м. Рівне, дата складання повного тексту рішення невідома,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» про стягнення безпідставно списаних коштів.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що 23.04.2018 року в період часу з 23 год. 16 хв. по 23 год. 56 хв. з його карткового (кредитного) рахунку у ПАТ КБ «Приватбанк», №438639 відбулась несанкціонована транзакція по зняттю коштів в сумі 86679 грн. 65 коп. та перерахування їх на інший рахунок невідомої йому особи. В цей же день з його карткового (зарплатного) рахунку № НОМЕР_1 відбулась несанкціонована транзакція по зняттю коштів в сумі 12950 грн. 00 коп. та перерахування їх на інший рахунок. 24.04.2018 року за його ініціативою відповідачем були заблоковані дані карткові рахунки. 26.04.2018 року за його повідомленням по вказаному факту Рівненським ВП ГУ Національної поліції в Рівненській області було відкрито відповідне кримінальне провадження та внесено відповідні дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002477 за ч. 1 ст. 185 КК України. Стверджує, що кошти зі своєї картки не знімав та не уповноважував будь-яких осіб вчиняти такі дії. Із цих підстав просив стягнути з відповідача на його користь 99629,65 грн. безпідставно списаних коштів, скасувавши при цьому пені, штрафи, які застосовувались.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про стягнення безпідставно списаних коштів задоволено. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 86679 грн. 65 коп. грошових коштів, безпідставно списаних з рахунку № НОМЕР_2 та 12950 грн. 00 коп. безпідставно списаних із карткового рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк», скасувавши пені, штрафи, які застосовувались. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» в дохід держави 996 грн. 30 коп. судового збору.

Вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, АТ КБ «ПриватБанк» оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення суду. Вказує, що користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Право блокування коштів на рахунку за особистим зверненням або за телефоном визначено пунктом 2.1.1.6.1 Умов та Правил. В тому числі договором визначений обов`язок клієнта інформувати банк про втрату картки або її незаконного використання (пункт 2.1.1.5.11) та отримувати виписки по картрахунку і про проведені операції (пункт 2.1.1.5.3). Згідно п.1.1.2.1.21 обов`язки клієнта: негайно повідомляти Банк шляхом дзвінка до Колцентру (протягом 15 хвилин) інформацію, що стала відома клієнту про втрату/викрадення Карти, ОСОБА_2 , сім-карти мобільного телефону, несанкціоновані транзакції по його рахунках (а також по рахунках 3-іх осіб). Проте позивач звернувся до Банку лише на наступний день після проведення оспорюваних ним операцій, а саме 24.04.2018 року. Згідно виписок, наданих позивачем, спірні операції були здійснені 23.04.2018 року з використанням системи Internet Banking «Приват24». Кожна транзакція в «Приват24» забезпечена захистом від шахрайських дій, а саме проходження клієнтом авторизації, тобто введення реквізитів карти, які дають можливість ідентифікувати клієнта та картковий рахунок, та додаткове підтвердження операції шляхом введення одноразового ОТП-паролю (коду авторизації), який надсилається Банком на мобільний телефон клієнта, який зареєстрований ним в банківській системі (фінансовий телефон). Система «Приват24» є системою дистанційного обслуговування, а не спеціальним платіжним засобом. Позивачем були порушені Умови і Правила надання банківських послуг. Матеріалами справи встановлено, що операція щодо переказів відбулася за допомогою «Приват24», всі операції здійснювалися з введенням коректних персональних даних, які позивач розголосив третім особам, у Банку не було підстав відмовити в обслуговуванні рахунку позивача, в тому числі в розблокуванні, проведенні платежів чи зміни персональних даних, а тому позивач своїми діями сприяв незаконному заволодінню сторонніми особами інформації, яка ідентифікує користувача картки, картрахунку та аккаунту у «Приват24», й відповідно настають наслідки покладення відповідальності за ініційовані власником картрахунку платежі. Крім того, позивач при зверненні до правоохоронних органів вказував на списання з його картки коштів в розмірі 70000 грн., а при зверненні до суду вже вказує іншу суму 86679,65 грн., не надавши доказів, що ці кошти є його особистими. З боку Банку дотримано процедури ідентифікації клієнта, вважає, що підстав для стягнення з Банку коштів за відсутності вироку в кримінальній справі та встановлення в кримінальній справі того, що операції здійснював не позивач, на даний час немає. Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує, що вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною, тому просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку про залишення .

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено договір про відкриття карткового рахунку та його обслуговування, на виконання якого позивачу були відкриті карткові рахунки в національній валюті: картка «Platinum» (кредитна) № НОМЕР_2 та картка для виплат «Gold» (зарплатна) за № 076410.

Як вбачається із довідки ПАТ КБ «Приватбанк» від 25.04.2018 року №528207 з рахунків позивача ОСОБА_1 було здійснено ряд транзакцій по списанню коштів з рахунків 23 квітня 2018 року у період з 23:16 год. по 23:56 год. (а.с. 11).

24 квітня 2018 року об 11 годині 15 хвилин та об 11 годині 54 хвилини ПАТ КБ «Приватбанк» було заблоковано картки позивача ОСОБА_1 №438639 та № 076410.

25 квітня 2018 року ОСОБА_1 подав заяву начальнику Рівненського відділу ГУ НП в Рівненській області про вчинений злочин (а.с. 8), що підтверджується витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002477, дата реєстрації провадження 26.04.2018 року.

26 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою на ім`я керуючого Рівненської філії ПАТ КБ «Приватбанк» про зупинення нарахування відсотків, пені та інших штрафних санкцій по кредитній картці №438639 на час проведення кримінального розслідування.

25 травня 2018 року Банк відмовив ОСОБА_1 у повернені коштів на тій підставі, що їх перерахування можливо було здійснити лише за допомогою використання фінансового телефону позивача та іншої особистої інформації, а також відмовив у призупиненні нарахування відсотків за кредитом (а.с. 13).

Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Покликання Банку, викладені в апеляційній скарзі, на відсутність підстав для стягнення на користь позивача коштів, оскільки ті з його рахунка були списані з дотриманням правил, передбачених для користувачів система «Приват24» у зв`язку з використанням позивачем коду авторизації та власного аккаунта судом оцінюються критично. Банк зазначає, що спірна ситуація виникла саме з вини позивача у зв`язку з порушенням ним правил надання банківських та недобросовісного користування карткою, внаслідок чого відбулося несанкціоноване списання коштів з рахунку. Такі доводи Банку не підтверджені жодними доказами, як того вимагають положення ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України щодо обов`язку сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та заборони ґрунтування доказування на припущеннях. З цих же міркувань апеляційний суд відхиляє покликання Банку на те, що дії по перерахуванню коштів можливо було здійснити лише за допомогою використання фінансового телефону позивача та іншої особистої інформації, оскільки такі твердження є припущеннями та належними доказами не підтверджені.

В укладеному між сторонами договорі позивач зобов`язався добросовісно користуватися карткою, своєчасно повідомляти Банк про незаконне списання коштів з його картки, а відповідач своєчасно виконувати розрахунки по картці в межах ліміту встановленого на картці, перевіряти рахунок та роздруківку касового терміналу, попередньо перевіривши номер картки, суми і валюти операцій, а також дату ведення операцій.

Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення № 223 «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів» Банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Відповідно до пункту 8 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року №705 "Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів", яка діяла на момент списання спірних коштів і згідно якої втратила чинність постанова НБУ від 30 квітня 2010 року № 223, банк, як емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Наявні в матеріалах справи докази безспірно вказують на те, що позивач, дізнавшись про несанкціоноване списання коштів зі свого рахунка, невідкладно повідомив Банк про ці факти, а тому покликання апеляційної скарги на те, що повідомлення мало місце неналежним чином, не підтверджені доказами, а тому до уваги не беруться.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом

на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2019 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 червня 2019 року.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н. М.

Судді: підпис Бондаренко Н. В.

підпис Хилевич С. В.

Копія вірна:

суддя Рівненського апеляційного суду Ковальчук Н. М.