Справа № 756/6173/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

07 жовтня 2019 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Васильченка О. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Ковальчук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про звільнення майна з-під арешту.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_2 , у зв`язку з цим відкрилась спадщина на його майно.

Позивач, при оформленні права на спадщину, дізналась, що на все майно ОСОБА_2 постановою № 110/18 Районного відділу ДВС Мінського районного управління юстиції від 03.12.2003 року накладено арешт.

Відповідач на звернення позивача відмовився від скасування вищевказаного арешту з майна ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що матеріали виконавчого провадження, в межах якого було накладено спірний арешт, знищені за закінченням терміну зберігання, а також повідомлено, що на виконанні у Оболонському РВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві виконавчих листів щодо ОСОБА_2 не перебуває.

За таких обставин, позивач просить суд скасувати арешт на все майно ОСОБА_2 , адже за його наявності позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права.

Представник позивача свого права на участь у судовому засіданні не використав, про розгляд справи були повідомлений належним чином. До початку судового засідання звернувся до суду із заявою, про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач в судові засідання не з`явився, до суду подав заперечення проти позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до Свідоцтва про одруження серія НОМЕР_1 , позивач та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. (а.с. 5)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що встановлено на підставі Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 . (а.с. 6)

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 13.03.2017 року, визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 Рішення суду набрало законної сили. (а.с. 7-10)

Разом з тим, як зазначає позивач, вона позбавлена можливості зареєструвати своє право власності на спадкове майно з огляду на арешт всього майна спадкодавця - ОСОБА_2 , який накладений постановою № 110/18 Районного відділу ДВС Мінського районного управління юстиції від 03.12.2003 року. (а.с. 11)

З відповідної Інформаційної довідки вбачається, що арешт накладено на невизначене майно; все майно ОСОБА_2 .

Як вбачається з Листа Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 13.01.2018 року, вказаний орган запропонував позивачеві звернутись до суду за вирішенням питання про скасування арешту майна. (а.с. 13-14)

Листом Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 26.04.2018 року повідомлено, що виконавчих листів відносно ОСОБА_2 на виконанні у вказаному органі не перебуває, виконавче провадження щодо ОСОБА_2 перебувало на виконанні в 2003 році в рамках якого накладено арешт на майно, наразі знищено. (а.с. 15-16)

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі с. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до ст. 56 вказаного Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Виходячи з положень ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках не передбачених вказаною статтею, арешт може бути знятий за рішенням суду.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Аналогічне визначене статтею 321 ЦК України щодо непорушності права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 , виконавче провадження щодо ОСОБА_2 наразі є неактуальним, спірний арешт майна порушує речові права позивача, а відтак підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 280, 352, 354, а також п.п. 9, 15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про звільнення майна з-під арешту, задовольнити.

Скасувати арешт на невизначене майно, все майно ОСОБА_2 , накладений постановою № 110/18 Районного відділу ДВС Мінського районного управління юстиції від 03.12.2003 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. В. Васильченко