Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2019 Справа №607/26449/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Пастернак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання та інфляційних нарахувань ,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Бакалець І.Г. в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання та інфляційних нарахувань за договором позики, укладеним між ними 02 листопада 2011 року, згідно якого відповідач взяв у позику у позивача 44 000, 00 грн., які зобов`язався повернути в строк до 29 грудня 2011 року, про що надав письмову розписку. Однак, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань згідно укладеного між ними договору та позичених коштів не повернув. Із приводу цього, Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 09 квітня 2012 року було ухвалено рішення, яким вирішено стягнути з відповідача в користь ОСОБА_1 44 000,00 грн. заборгованості за договором грошової позики від 02 листопада 2011 року. Дане судове рішення набрало законної сили та звернуто до виконання. Однак, із часу винесення судового рішення від 09 квітня 2012 року, відповідачем добровільно заборгованість не погашається.

Просить стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 9 186,00 грн. - нарахованих 3% річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики від 02 листопада 2011 року та 64 652,06 грн. - інфляційних втрат за час прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики від 02 листопада 2011 року.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

02 листопада 2011 року позивач ОСОБА_1 позичив відповідачу ОСОБА_2 44 000,00 гривень, про що останнім була написана розписка.

Вказані кошти ОСОБА_2 зобов`язався повернути в строк до 29 грудня 2011 року.

До обумовленої між сторонами дати, ОСОБА_2 боргу за договором позики не повернув, чим порушив взяті на себе зобов`язання.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 квітня 2012 року, стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 заборгованість за договором грошової позики від 02 листопада 2011 року в сумі 44 000 грн.

Дане судове рішення набрало законної сили і, в порядку його виконання, 18 травня 2012 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист №1915/662/2012.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається із інформації, викладеній у листі №38535/06 від 26.09.2018 року, Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області повідомляє, що на виконанні перебувало виконавче провадження № 37517052 з примусового виконання виконавчого листа № 1915/662 від 18.05.2012 р., виданого Тернопільським міськрайонним судом про стягненння з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в сумі 44 740,00 грн. Державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану від 12.04.2013, згідно виконавчого листа № 1915/662, стягнення не проводилось.

Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 ЦК України,зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 взятого на себе зобов`язання за договором позики від 02 листопада 2011 року не виконав, як і не виконав в добровільному порядку рішення суду від 09 квітня 2012 року.

Статтею 625 ЦК України, встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У ч.2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідальність відповідно до ст. 625 ЦК України полягає у приєднанні до невиконаного обов`язку, нового додаткового обов`язку у вигляді відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наявного при матеріалах справи розрахунку, 3% річних від простроченої суми, за період з 29.12.2011 року по 12.12.2018 року за вказаним договором становлять 9 186,00 гривень, а розмір інфляційних втрат за період з 29.12.2011 року по 12.12.2018 року, складає - 64 652,06 грн.

Отже, в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача в користь позивача 9 186,00 грн. - 3% річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики від 02 листопада 2011 року за період з 29.12.2011 року по 12.12.2018 року та 64 652,06 грн. - інфляційних втрат за час прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики від 02 листопада 2011 року за вказаний період

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України, ст.ст. 625, 1046, 1051 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання та інфляційних нарахувань - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 9 186 (дев`ять тисяч сто вісімдесят шість) грн. 00 коп. - 3% річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики від 02 листопада 2011 року за період з 29.12.2011 року по 12.12.2018 року та 64 652 (шістдесят чотири тисячі шістсот п`ятдесят дві) грн. 06 коп. - інфляційних втрат за час прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики від 02 листопада 2011 року за період з 29.12.2011 року по 12.12.2018 року, а також 738 (сімсот тридцять вісім) грн. 39 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан