Ухвала

07 червня 2019 року

м. Київ

справа № 274/4841/17

провадження № 61-8937ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на постанову Житомирського апеляційного суду

від 01 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсними електронних торгів та їх результатів,

ВСТАНОВИВ:

Подана 29 травня 2019 року через засоби поштового зв`язку касаційна скарга Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на постанову Житомирського апеляційного суду від 01 квітня 2019 року не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку, встановленого статтею 390 ЦПК України,

У прохальній частині касаційної скарги заявник просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Житомирського апеляційного суду від

01 квітня 2019 року, однак не зазначає дату отримання копії оскарженої постанови, або інші поважні причини пропуску цього строку та не надає відповідні докази.

Оскаржена постанова прийнята Житомирським апеляційним судом

01 квітня 2019 року. Касаційна скарга здана до поштового відділення

29 травня 2019 року, що підтверджується відбитком штемпеля на конверті, тобто з пропущенням строку, передбаченого частиною першою статті

390 ЦПК України, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 02 травня 2019 року (з урахуванням частини третьої статті 124 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного, згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу, має право звернутися до суду касаційної інстанції зі заявою про поновлення строку на касаційне оскарження та навести поважні підстави для поновлення строку та подавши відповідні докази.

Крім того, касаційна скарга не оплачена судовим збором.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення по справі.

Клопотання мотивовано тим, що Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області є юридичною особою, однак не має рахунку для здійснення перерахувань для сплати судового збору, яке здійснюється головним територіальним управлінням юстиції у Житомирській області, яке є бюджетною установою, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, розрахунково-касове обслуговування якої відповідно до бюджетного кодексу України здійснюється Державною казначейською службою України та лише в межах відкритих асигнувань, а законодавством передбачені досить стислі строки подачі касаційної скарг на судові рішення.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ

v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Крім того, у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв`язку із цим обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником підстави не є поважними для застосування положень статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України визначено, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством (частина перша статті 3 Закону України «Про судовий збір»).

Розмір судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 2 пункт 1 частина друга статті 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції, чинній на час звернення до суду з позовними вимогами).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01 січня 2017 року встановлено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу складає 1 600,00 грн.

З оскаржуваного судового рішення вбачається, що позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру.

За таких обставин, позивачу потрібно було сплатити 1 920,00 грн судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Розмір судового збору за подання до суду касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми (підпункт 7 пункт 1 частина перша стаття 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції, чинній на час подання касаційної скарги).

За таких обставин, заявнику за подання до суду касаційної скарги слід сплатити судовий збір у розмірі 3 840,00 грн (1 920,00 грн х 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у

Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Житомирського апеляційного суду

від 01 квітня 2019 року відмовити.

Касаційну скаргу Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на постанову Житомирського апеляційного суду

від 01 квітня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило