справа № 439/1657/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року Бродівський районний суд Львівської області у складі: головуючого - судді Бунда А.О.,

з участю секретаря судових засідань Музички Л.Т.,

представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Броди цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Сокіл» про розірвання договору оренди земельної ділянки і стягнення орендної плати, суд,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому, з подальшими уточненнями, просить розірвати договір оренди земельної ділянки площею 1.8518 га, укладений між його покійним батьком ОСОБА_2 і відповідачем 02.02.2012, зареєстрованого Відділом Держземагенства у Бродівському районі 18.12.2012 за № 05946; зобов`язати відповідача повернути земельну ділянку площею 1.8518 га, яка розташована на території Паликоровівської сільської ради Бродівського району Львівської області; стягнути з відповідача в його користь орендну плату за землю за 2017 в сумі 1339.15грн. та за 2018 в сумі 1339,15грн., загалом 2678,30грн. Крім цього, стягнути з відповідача пеню за кожний день прострочення сплати орендної плати за 2017, 2018 і 52 дні 2019 на загальну суму 558 гривень 45 копійок і пеню за кожний день прострочення орендної плати за 2018, за 52 дні 2019 на суму 69 гривень 65 копійок та 10000 грн моральної шкоди. Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що в 2012 році помер його батько ОСОБА_2 . 02.02.2012 між покійним батьком і відповідачем було укладено договір оренди землі реєстровий номер 03. Площа орендованої землі становить 1.8518 га, цільове призначення землі ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У відповідності до актів прийому передачі земельної ділянки від 02.02.2012 дана земельна ділянка була передана в строкове платне користування відповідачу по справі строком на десять років, тобто до 2022 року. Даний договір оренди землі зареєстрований Відділом Держземагенства у Бродівському районі 18.12.2012 № 05946, строк дії договору 10 років. Після смерті батька дану земельну ділянку прийняв позивач, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. Зазначає, що відповідно до п.8 даного Договору «перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізації юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору». Крім цього, відповідач взяв на себе зобов`язання вносити орендну плату в розмірі 3%, в грошовій сумі 1339гривень 15 копійок і орендна плата згідно п.10 Договору вноситься до 31 грудня кожного року оренди. Однак відповідач не заплатив орендну плату за 2017 та 2018 роки. Також відповідно до п.12 договору у разі невнесення орендної плати у строки визначені договором справляється пеня в розмірі 0,1% несплаченої суми за кожен день прострочення. Вказує що умисне на його думку невиконання договірних зобов`язань завдало і завдає фізичних та душевних страждань, що призводять до порушення звичного способу життя, створюючи психічний, моральний, побутовий дискомфорт. Із посиланням на вимоги Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 23,610,611,651 ЦК України, просить позов задовольнити.

05.11.2018 року відкрито провадження у справі.

21.02.2019 винесено заочне рішення у справі.

21.03.2019 прийнято до розгяду заяву про перегляд заочного рішення.

04.04.2019 скасовано заочне рішення і призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

06.06.2019 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Микитюк С.М. в судовому засіданні позов підтримав. Пояснив про те, що офіційно ОСОБА_1 звернувся із повідомленням про перехід права власності на земельну ділянку до ФГ «Сокіл» у серпні 2018 року, тому вважає, що відповідач повинен був негайно виплатити йому орендну плату за 2017 рік. Відповідач цього не зробив, тому він звернувся через два місяці з позовом до суду. Крім цього відповідач за 2018 рік не виплатив орендну плату, тому було подано заяву про збільшення позовних вимог. Позивачу надходив платіж у грудні місяці 2018 року, однак від його отримання він відмовився, так як йому не було зрозумілим що це за платіж. Пізніше в лютому 2019 році надійшов платіж від ФГ «Сокіл», де було повідомлено, що це орендна плата за 2017-2018 роки. В даний час йому повністю виплачено ті кошти, які він зазначив у позовній заяві, тому не просить про стягнення грошових коштів зазначених у позовних вимогах. Однак, так як орендна плата виплачене з порушенням строків виплати, то просить розірвати договір оренди землі, повернути земельну ділянку та стягнути моральну шкоду.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що немає підстав для розірвання договору оренди землі, повернення земельної ділянки та стягнення моральної шкоди. Відповідач виплатив орендну плату позивачу, що ним підтверджено в судовому засіданні. Щодо строків виплати орендної плати, то така згідно договору оренди земельної ділянки проводиться до 31 грудня кожного року. Відтак, позивач повідомив про перехід права власності на земельну ділянку 28 серпня 2018 року, тому орендну плату як за 2017, так і за 2018 йому було перераховано 18 грудня 2018 року. Однак він відмовився від отримання орендної плати. Вважає, що позивач діяв не добросовісно, чітко знаючи що йому надійшов переказ із коштами, які є орендною платою. Крім цього зазначає, що чиним законодавством передбачено, що в місячний термін позивач мав повідомити про набуття права власності на земельну ділянку та зазначити всі передбачені реквізити, зокрема, вказати платіжні реквізити, оскільки згідно договору орендна плата за користування земельною ділянкою передбачена у грошовій формі. Позивач платіжні реквізити не повідомив, тому відповідач поштовим переказом відправляв йому кошти. Просить у позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини по справі, перевіривши їх поданими доказами, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить успадкована земельна ділянка після смерті батька ОСОБА_2 загальною площею 1.8518 га, яка розташована на території Паликоровівської сільської ради Бродівського району, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07.07.2016 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 14.07.2016 (а.с.8-9).

Відповідно до договору оренди землі від 02 грудня 2012 року, зареєстрованого 18.12.2012 року в управлінні Держкомзему у Бродівському районі за реєстровим номером № 05946 земельну ділянку в розмірі 1,8518 га спадкодавцем ОСОБА_2 передано в оренду відповідачу (а.с.15-16).

02.02.2012 р. сторонами договору оренди землі підписано акт прийому передачі земельної ділянки за яким орендодавець передав, а орендар прийняв земельну ділянку площа якої становить 1,8518 га (а.с.16 зворот).

Відповідно до п.8 даного Договору «перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізації юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору».

Відповідач взяв на себе зобов`язання вносити орендну плату в розмірі 3%, в грошовій сумі 1339гривень 15 копійок і орендна плата згідно п.10 Договору вноситься до 31 грудня кожного року оренди.

Крім того, у відповідності до договору оренди земельної ділянки від 02.02.2012 п.12 у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором справляється пеня в розмірі 0,1% несплаченої суми за кожний день прострочення.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 15 цього Закону істотними умовами договору оренди землі, в тому числі, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до вимог статті 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Згідно із вимогами частини першої статті 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Несвоєчасне внесення орендної плати згідно з договором оренди є істотним порушенням вимог пункту четвертого частини першої статті 24 Закону України «Про оренду землі», умов договору оренди та є підставою для його розірвання.

Судом встановлено, що орендна плата згідно договору виплачена позивачу, що не заперечив у судовому засіданні представник позивача жодних доказів протилежного представником позивача не представлено.

Щодо строків виплати орендної плати, то суд вважає, що згідно умов договору орендна плата виплачується до 31 грудня кожного року. Відповідач отримав повідомлення позивача про перехід до нього права власності на земельну ділянку у зв`язку із оформленням спадкових прав 28.08.2018 року (а.с.11-12), тому в межах строку визначеного договором перерахував орендну плату, а саме 18.12.2018 (а.с.46-47).

Суд не приймає до уваги пояснення представника позивача в тій частині, що позивач відмовився від отримання коштів, які надійшли йому грошовим переказом, оскільки не було зазначено, що це за кошти, оскільки у повідомленні зазначено прізвище відправника ОСОБА_3 , при цьому позивачу достеменно відомо, що керівником ФГ «Сокіл» являється саме ОСОБА_3

Суд також звертає увагу і на те, що незаважаючи на те, що позивачем не було дотримано вимог ч.5 ст.31, ч.1,3 ст.148-1 Земельного кодексу України в частині недотримання строків повідомлення про набуття права власності на земельну ділянку та не зазначення усіх необхідних реквізитів, зокрема, платіжних реквізитів, відповідачем було виплачено орендну плату за 2017 та 2018 роки (а.с.48).

Частиною другою статті 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем не порушено істотні умови Договору оренди землі, що призвело б до порушення прав позивача, тому позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, суд вважає, що слід відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки, стягнення орендної плати.

Оскільки суд прийшов до переконання про безпідставність позовних вимог про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки, стягнення орендної плати, то не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 10,12,13,81,89, 141, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Сокіл» про розірвання договору оренди земельної ділянки і стягнення орендної плати відмовити.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживає с.Паликорови, Бродівського району, Львівської області.

Відповідач Фермерське господарство «Сокіл», , яке знаходится за адресою с.Паликорови, Бродівського району, Львівської області.

Повний текст рішення суду складено 12.06.2019.

10 червня 2019 року

Суддя: А. О. Бунда