ПОСТАНОВА

Іменем України

23 травня 2019 року м. Кропивницький

справа № 391/89/19

провадження № 22-ц/4809/662/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів Мурашка С.І., Чельник О.І.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на ухвалу Компаніївського районного суду Кіровоградській області у складі судді Мумиги І.М. від 04 лютого 2019 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання договору поновленим, -

встановив:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 одночасно з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання договору про тимчасове користування земельною ділянкою подав заяву про забезпечення позову. В обґрунтування вказаної заяви зазначав, що предметом позову є визнання поновленим на 20 років договору тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 06.08.1998 року укладеного між ним та Мар`ївською сільською радою Компаніївського району Кіровоградської області, зареєстрованого в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею 10.08.1998 року за № 7 Мар`ївською сільською радою Компаніївського району Кіровоградської області, з урахуванням всіх змін і доповнень, які були чинними до моменту поновлення договору. Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відповідно до своїх повноважень має функції щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарськими ділянками, тому відповідач має можливість будь-яким способом чинити перешкоди позивачу щодо реалізації переважного права на спірні земельні ділянки. Крім того, вказує, що Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області може розпорядитися спірними земельними ділянками шляхом продажу права оренди на них на конкурентних засадах (земельних торгах).

Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у майбутньому, в разі задоволення позову.

З цих підстав позивач просив заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області вчиняти будь-які дії у відношенні земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Мар`ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, загальною площею - 76,0000 га, у тому числі рілля - 76,0000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та у відношенні земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Мар`ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, загальною площею - 61,0000 га, у тому числі рілля - 61,0000 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , а саме заборонити:

проведення будь-яких торгів (аукціонів, конкурсів) відносно даних земельних ділянок, передавати земельні ділянки у власність, іншим чином розпоряджатись земельними ділянками, змінювати їх конфігурацію, межі, змінювати цільове призначення, змінювати склад угідь, змінювати кадастровий номер, вчиняти дії щодо поділу земельних ділянок, інші дії, які можуть стати перешкодою для користування земельними ділянками або їх поділеними частинами тощо;

заборонити Державним кадастровим реєстраторам Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та його відділам здійснювати будь які дії, спрямовані на: скасування державної реєстрації земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Мар`ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, загальною площею - 76,0000 га, у тому числі рілля - 76,0000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 у Державному земельному кадастрі та скасування кадастрового номеру НОМЕР_1 , який присвоєний земельній ділянці сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Мар`ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, загальною площею - 76,0000 га, у тому числі рілля - 76,0000 га, у Державному земельному кадастрі;

заборонити Державним кадастровим реєстраторам Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та його відділам здійснювати будь які дії, спрямовані на: скасування державної реєстрації земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Мар`ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, загальною площею - 61,0000 га, у тому числі рілля - 61,0000 га, кадастровий номер НОМЕР_2 у Державному земельному кадастрі та скасування кадастрового номеру НОМЕР_2 , який присвоєний земельній ділянці сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Мар`ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, загальною площею - 61,0000 га, у тому числі рілля - 61,0000 га, у Державному земельному кадастрі;

заборонити державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію права власності та інших речових прав щодо земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Мар`ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 76,000 га та земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 61,000 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення та реєстрації припинення права оренди зазначених земельних ділянок ОСОБА_1 .

Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 04 лютого 2019 року заяву задоволено.

В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви. Зокрема вказує, що суд першої інстанції заборонивши Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області вчиняти будь-які дії стосовно спірної земельної ділянки порушив їх законні права та ускладнює, як розпоряднику земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, виконувати свої повноваження передбачені земельним законодавством. Також вважає, що вжиті заходи забезпечення є неспівмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження можливих труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За нормами ст. 149 ЦПК України, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Частиною першою статті 150 ЦПК України передбачено види забезпечення позову, зокрема заборона вчиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно роз`яснень, наведених в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 вищевказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як убачається з матеріалів справи, предметом спору є право користування, на умовах оренди земельними ділянками з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 76,000 га та з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 61,000 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення, що підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 13.07.2018 року, де вказано, що він заперечує у поновленні договору оренди на право тимчасового користування землею від 10.08.1998 року /а.с.12/.

Отже, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

За вказаних обставин забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії стосовно спірних земельних ділянок, є цілком доречним, обґрунтованим та достатнім видом забезпечення позову у цій справі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Ухвалу Компаніївського районного суду Кіровоградській області від 04 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30.05.2019 року.

Головуючий:

Судді: