У Х В А Л А

10 червня 2019 року

м. Харків

Справа № 644/5344/18

Провадження № 22-ц/818/2341/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Бровченка І.О.,

суддів колегії: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

у порядку вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Завод «Електроважмаш» про зобов`язання здійснення перерахунку заробітної плати та видачу відповідної довідки,

встановив:

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2018 року відмовлено в позові ОСОБА_1 до Державного підприємства «Завод «Електроважмаш» про зобов`язання здійснення перерахунку заробітної плати за період роботи з 25.05.1987 року по 14.07.1987 року в зоні відчуження Чорнобильської АЕС і видати відповідно довідку.

13 березня 2019 року засобами поштового зв`язку представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу на вказане рішення суду.

Ухвалю Харківського апеляційного суду від 22 березня 2019 року в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Завод «Електроважмаш» про зобов`язання здійснення перерахунку заробітної плати та видачу відповідної довідки залишено без руху.

Надано апелянту строк десять днів з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліку, а саме: подання до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням обґрунтованих підстав для поновлення строку, та обставин, які свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, з посиланням на відповідні докази на їх підтвердження.

Роз`яснено апелянту, що у разі невиконання у встановлений судом строк вищевказаних вимог у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

В ухвалі суду судом встановлено, що рішення ухвалене судом 02 жовтня 2018 року, повний текст судового рішення складено 02 жовтня 2018 року. Таким чином, строк на апеляційне оскарження ухвали сплив 01 листопада 2018 року. Апеляційна скарга направлена до суду засобами поштового зв`язку 13 березня 2019 року, тобто, з пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

При цьому в порушення вимог п. 8 ч. 2 ст. 356 ЦПК України апелянтом не зазначена дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується.

В апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2018 року, вказує на те, що позивачем пропущено строк на апеляційне оскарження з поважних причин, строк на апеляційне оскарження повинен бути поновлений, посилаючись при цьому на положення ч. 3 ст. 354 КАС України.

Разом із цим, жодних обґрунтованих підстав для поновлення строку, та обставин, які свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, з посиланням на відповідні докази на їх підтвердження в обґрунтування заявленого клопотання апелянтом не зазначено.

Вищезазначену ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху було направлено на адресу апелянта рекомендованим листом 22 березня 2019 року. (а. с. 92).

На адресу Харківського апеляційного суду надійшли зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, з яких вбачається, що копію ухвали Харківського апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху від 22 березня 2019 року ОСОБА_1 отримав 30 березня 2019 року, а представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - 01 квітня 2019 року, що підтверджується їх підписами про вручення ухвали у зворотніх повідомленнях про вручення поштового відправлення. (а.с. 93, 94).

Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Перелік поважності причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Відповідно до положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, згідно з якою кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У випадку пропуску строку апеляційного оскарження підставами для розгляду апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Таким чином, виконання обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї для цього дії..

Відповідно до пунктів 6, 7 частини 2 статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 1 ст. 123 ЦПК України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до частин 3, 4 статті 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

На даний час вимоги ухвали від 22 березня 2019 року скаржником, у строк, встановлений судом, не виконано, заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням обґрунтованих підстав для поновлення строку, та обставин, які свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, з посиланням на відповідні докази на їх підтвердження, до суду не подано.

Таким чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 357, п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 357, 358 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Завод «Електроважмаш» про зобов`язання здійснення перерахунку заробітної плати та видачу відповідної довідки.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту підписання суддями і протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя - І.О. Бровченко

Судді : С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук