Постанова

Іменем України

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 725/6305/15-ц

провадження № 61-7516 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 ;

треті особи: Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради;

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28 листопада 2018 року у складі судді Стоцької Л. А. та постанову Чернівецького апеляційного суду від 26 лютого 2019 року у складі колегії суддів: Височанської Н. К., Владичана А. І., Литвинюк І. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, про захист права власності шляхом знесення самочинного будівництва.

Позовна заява мотивована тим, що їй на праві власності належить земельна ділянка та житловий будинок із належними йому будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 . Власником суміжної земельної ділянки по АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , яка здійснює самочинне будівництво п`яти житлових будинків на відстані 0,60 м від межі з її земельною ділянкою та з порушенням протипожежної відстані між сусідніми будинками.

Будівництво зазначених п`яти житлових будинків здійснюється ОСОБА_2 без належних дозвільних документів, а також із порушенням встановлених державних норм і стандартів, що призводить до потрапляння всіх атмосферних опадів та стічних вод на належну їй земельну ділянку.

Зазначала, що вона неодноразово зверталася з відповідними заявами до органів державного контролю, зокрема до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції та Департаменту містобудівного комплексу і земельних відносин Чернівецької міської ради, проте належного реагування вказаних органів не було та порушення її прав не усунуто.

Посилалась на те, що ОСОБА_2 . своїми незаконними діями із самочинного будівництва порушує її умови життя, створює перешкоди у користуванні належним їй майном.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила суд захистити її право власності зобов`язавши ОСОБА_2 . привести у відповідність до Державних будівельних норм України здійснене відповідачем будівництво та знести його за рахунок відповідача.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 липня

2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 12 жовтня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 квітня 2018 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 - задоволено частково. Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 12 жовтня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28 листопада 2018 року з урахуванням ухвали суду про виправлення описки від 05 грудня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що способи захисту порушеного цивільного права шляхом приведення перебудови у відповідність до вимог Державних будівельних норм України та знесення самочинного будівництва є взаємовиключними. Спосіб захисту порушеного права шляхом знесення самочинного будівництва є крайнім заходом та застосовується, коли проведення перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення.

У цьому випадку проведення перебудови є можливим, оскільки згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 19 травня 2016 року № 439усунути порушення будівельних норм можна шляхом корегування проекту даху, влаштування відповідних інженерно-технічних заходів. Зазначене також підтверджується рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29 березня 2018 року, що набрало законної сили, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про приведення у відповідність до будівельного паспорта будівництва житлового будинку та приведення самочинного будівництва у відповідності до Державних будівельних норм задоволено. Доказів того, що відповідач відмовляється від здійснення перебудови, позивачем не надано.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 26 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком районного суду про те, що позовні вимоги про знесення самочинного будівництва є передчасними, оскільки згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи усунути порушення будівельних норм можна шляхом корегування проекту даху, влаштування відповідних інженерно-технічних заходів, що також підтверджується рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29 березня 2018 року, а докази того, що відповідач відмовляється виконати зазначене рішення суду відсутні.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У квітні 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просила оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов у повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці 29 березня 2018 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Чернівецької області від 08 серпня 2018 року, зобов`язано відповідача привести будівництво індивідуального житлового будинку у відповідність до будівельного паспорта від 17 липня 2014 року № 486/14 та у відповідність до Державних будівельних норм 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» у спосіб, зазначений у резолютивній частині рішення суду.

Рішення суду відповідач не виконала у повному обсязі, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 11 січня 2019 року ВП № 58053694; копією постанови про накладення штрафу на відповідача за невиконання рішення суду від 11 лютого 2019 року ВП № 58053694.

Отже, відповідач як особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовилась від здійснення його перебудови.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року касаційне провадження у вказаній справі відкрито та витребувано цивільну справу № 725/6305/15-ц з Першотравневого районного суду м. Чернівці.

У травні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої, четвертої та сьомої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Збудований об`єкт нерухомості може бути знесений особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених частинами четвертою та сьомою статті 376 ЦК України, а саме: якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці; якщо така забудова порушує права інших осіб; якщо проведення перебудови об`єкта є неможливим; особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відмовляється від проведення перебудови відповідно до прийнятого судом рішення.

У пунктах 5, 22, 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», судам роз?яснено, що, розглядаючи позови про знесення або перебудову самочинно збудованого об?єкта нерухомості відповідно до вимог статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та положень частини сьомої статті 376 ЦК України, мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об?єкта та чи відмовляється ця особа від такої перебудови.

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), допустиме лише за умови, якщо неможливо здійснити перебудову нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

Судом встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29 березня 2018 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Чернівецької області від 08 серпня 2018 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про приведення у відповідність до будівельного паспорта будівництва житлового будинку та приведення самочинного будівництва у відповідності до Державних будівельних норм задоволено.

Згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирішуючи спір, належним чином дослідивши та давши оцінку поданим сторонами доказам, виконавши вимоги частини першої статті 417 ЦПК України, згідно з якою вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи, врахувавши наведені вище норми матеріального права, суди дійшли правильного висновку про те, що позовні вимоги про знесення самочинного будівництва є передчасними, оскільки згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи усунути порушення будівельних норм можна шляхом корегування проекту даху, влаштування відповідних інженерно-технічних заходів. Зазначене також підтверджується рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29 березня 2018 року, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про приведення у відповідність до будівельного паспорта будівництва житлового будинку та приведення самочинного будівництва у відповідності до Державних будівельних норм задоволено, а докази того, що відповідач відмовляється виконати зазначене рішення суду відсутні.

Посилання касаційної скарги на те, що відповідач відмовляється виконати рішення суду про приведення самочинного будівництва у відповідності до Державних будівельних норм, безпідставні, оскільки примусове виконання рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29 березня 2018 року було розпочато лише у січні 2019 року, а достовірних відомостей про те, що на час розгляду справи воно відповідачем не виконано позивачем не надано.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність ухвалених судових рішень не впливають, а направлені виключно на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28 листопада 2018 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 26 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник

Ю. В. Черняк