ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4746/19 Справа № 210/6295/18 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 »,

відповідачі - Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа», Комунальне підприємство «Кривбасводоканал»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за апеляційними скаргами відповідачів Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», Комунального підприємства «Кривбасводоканал», на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2019 року, яке ухвалене суддею Сільченко В.Є. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про складення повного тексту судового рішення відсутні), -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про захист прав споживачів.

В обґрунтування позову зазначив, що 23.06.2015 року він уклав договір купівлі-продажу зі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Продавці зобов`язалися виписатися, звільнити квартиру від особистих речей та надати квартиру у повне користування до 01.07.2015 року, при цьому сплатити комунальні послуги за цей період.

Отримавши від Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби довідку №35 від 01.10.2018 року, позивач виявив на своїх особових рахунках, заборгованість попередніх власників за надання послуг з постачання води та водовідведення, а також з теплопостачання. Позивач вважає заборгованість необґрунтованою, а тому просив суд виключити з особового рахунку ОСОБА_1 заборгованість з надання послуг з опалення та водопостачання.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2019 року, уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про захист прав споживачів, задоволені частково.

Зобов`язано КПТМ «КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА» (, яке зареєстровано за адресою: 50000, Дніпропетровська обл. м.Кривий Ріг, провулок Дежньова, буд.№9), не включати заборгованість до особового рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 з надання послуг з опалення за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 8163,02 грн., яка виникла з вини попередніх власників, а саме за період до 01.07.2015 року.

Зобов`язано КП «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» (, яке зареєстровано за адресою: 50027, Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг, вул.Єсеніна, буд. №6А), не включати заборгованість до особового рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) № НОМЕР_3 з надання послуг з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 1493,73 грн., яка виникла з вини попередніх власників, а саме за період до 01.07.2015 року.

Стягнуто в рахунок держави з КПТМ «КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА» (, яке зареєстровано за адресою: 50000, Дніпропетровська обл. м.Кривий Ріг, провулок Дежньова, буд.№9) судовий збір у розмірі 352,40 грн. (триста п`ятдесят дві гривні сорок копійок).

Стягнуто в рахунок держави з КП «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» (, яке зареєстровано за адресою: 50027, Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг, вул.Єсеніна, буд. №6А) судовий збір у розмірі 352,40 грн. (триста п`ятдесят дві гривні сорок копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі КПТМ «КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА» (надалі відповідач -1), посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, незаконність і необґрунтованість ухваленого судового рішення, ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення, яким у повному обсязі відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог.

При цьому, відповідач -1 не погоджується із висновком суду про те, що оскільки відповідачами до особового рахунку позивача включена заборгованість минулих споживачів, то права останнього були порушені і вважає його передчасним. Звертає увагу на те, що з моменту придбання позивачем квартири, відповідач - 1 жодного разу не звертався до позивача із позовом про стягнення заборгованості яка виникла з вини попереднього власника, що також на думку апелянта свідчить про безпідставність тверджень позивача щодо порушення його прав.

Зокрема, зазначає, що особовий рахунок є номерним та являє собою основний документ за яким здійснюється правильне нарахування за надані житлово-комунальні послуги і він відкривається за адресою, а не за особою, отже відкриття особового рахунку відбувається шляхом переоформлення вже існуючого номерного особового рахунку на іншого квартиронаймача або власника. При цьому зауважує, що особовий рахунок відкритий за адресою: АДРЕСА_1 , є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача і списання з цього документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто відповідача. Вказує на те, що списання заборгованості за послуги опалення, як спосіб захисту цивільних прав та інтересів, не передбачений чинним законодавством.

В апеляційній скарзі КП «Кривбасводоканал» (надалі відповідач-2), вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповноту дослідження доказів, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, ставить питання про скасування судового рішення, та ухвалення нового, яким у повному обсязі відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог та стягнути з позивача на користь відповідача сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач -2 вказує на те, що судом не взято до уваги того факту, що особовий рахунок є номерним, що дозволяє ідентифікувати його відповідно до конкретного житлового приміщення та являє сукупність даних про житлове приміщення, він оформлюється на житлове приміщення, а не на особу. Відкриття особового рахунку відбувається шляхом переоформлення вже відкритого особового рахунку на іншого квартиронаймача або власника. Апелянт вказує, що судом не встановлено в чому саме порушено цивільні права позивача та не встановлено факт оспорювання такого права у спосіб обраний позивачем. Також, відповідач-2 зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, в розумінні норм статей 15,16 ЦК України, що не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів особи, пред`явлення позову про встановлення факту відсутності жодного відношення позивача до заборгованості та зобов`язання виключити заборгованість за житлово-комунальні послуги. Також, апелянт зазначає, що вимоги позивача не передбачені діючим законодавством в якості способу захисту прав, а саме по собі нарахування заборгованості не встановлює для позивача будь-яких обов`язків, його вимоги є різновидом претензії.

Звертає увагу суду на те, що згідно норм, діючого законодавства, зміна власника житла не може бути підставою для виключення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, а наявність заборгованості по особовому рахунку, що утворилася з вини попереднього власника, не порушує законних прав та інтересів нового власника, оскільки відповідач -2 не вчиняв відносно позивача юридично значимих дій в судовому або іншому порядку.

Окрім того, апелянт наголошує на тому, що у листопаді 2018 року підприємством подано позов до суду про стягнення заборгованості з попередніх власників житла, з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який на день подання апеляційної скарги не розглянуто.

Відзив на апеляційні скарги відповідачів не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційних скарг, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач 23.06.2015 року, уклав договір купівлі-продажу зі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 квартири, який був посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Риковою Т.В.

За вищевказаним договором продавці передали, а позивач сплатив обговорену грошову суму та прийняв квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 4.8 Договору, продавці зобов`язалися виписатися, звільнити квартиру від особистих речей та надати квартиру у повне користування позивача до 01.07.2015 року, при цьому сплатити комунальні послуги за цей період (а.с.9-10, 11).

За вищевказаною адресою відповідачами надаються комунальні послуги, а саме: Відповідач 1 надає послугу з постачання води та водовідведення - особовий рахунок № НОМЕР_3 , а Відповідач 2 - послугу з постачання теплоенергії за особовим рахунком № НОМЕР_2 .

За даними єдиної міської автоматизованої системи комунальних розрахунків, станом на 01.07.2015 року заборгованість з постачання теплоенергії на особовому рахунку позивача № НОМЕР_2 становить - 8163,02 грн. (у тому числі: за постачання гарячої води - 600,00 грн, послуга з опалення - 4563,02 грн., виконавчий лист (теплоенергія) - 3000,00 грн.), а з постачання холодної води та водовідведення на особовому рахунку № НОМЕР_3 - 1493,73 грн. (а.с. 12,13).

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , керувався нормами статей 319, 322, 615, 526 ЦК України, статтями 1, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", й виходив з того, що відповідачами включена заборгованість минулого споживача до особового рахунку позивача станом на даний час, до якої позивач не має жодного відношення, оскільки власником цієї квартири він став 23.06.2015 року.

При цьому, суд дійшов висновку, що оскільки відповідачами не надано доказів виключення заборгованості з рахунку нового власника - позивача, що мала місце до 01.07.2015 року, КПТМ «КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА» та КП «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» зобов`язані не включати до особового рахунку ОСОБА_1 заборгованість з надання відповідних послуг, яка виникла з вини попередніх власників, а саме, що виникла за період до 01.07.2015 року.

Проте, повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, колегія суддів не може, оскільки останні зроблені із неповним з`ясуванням обставин справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до ст.8 Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (з наступними змінами та доповненнями) (далі - Закон) бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Підприємство самостійно: визначає облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку.

Згідно зі ст.9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Виходячи з положень Закону та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08 жовтня 1999 року №237, виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності, є господарською діяльністю підприємства.

Особовий рахунок, відкритий за адресою міста проживання позивача (не за його особою) є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто відповідача.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту положень статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України.

Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Як правило, спосіб захисту порушеного права визначено законом.

Зобов`язання відповідачів: КПТМ «Криворіжтепломережа» та КП «Кривбасводоканал», щодо виключення із суми заборгованості з рахунку на квартиру ОСОБА_1 за послуги з централізованого опалення та з водопостачання і водовідведення не передбачено чинним законодавством, як спосіб захисту.

Окрім того, чинним законодавством не встановлено процедури визнання боргу за житлово-комунальні послуги безнадійним та не визначено механізму його списання, а тому, така заборгованість зазначається в довідках про стан заборгованості за відповідною адресою безвідносно до зміни власника.

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, чи не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Виходячи з положень ч.7 ст.141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, то з відповідачів: Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» та КП «Кривбасводоканал» на користь держави, пропорційно до задоволеної частини вимог було стягнуто судовий збір в розмірі по 352,40 грн. з кожного.

У зв`язку з апеляційним переглядом оскаржуваного рішення суду, відповідачі не понесли покладені на них оскаржуваним рішенням судові витрати в розмірі по 352, 40 грн. з кожного, а тому суд апеляційної інстанції не змінює їх розподіл.

Між тим, Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» та КП «Кривбасводоканал» під час подачі апеляційної скарги на оскаржуване судове рішення, кожне окремо сплатили судовий збір в розмірі 1057,20 грн., що підтверджено платіжними дорученнями (а.с.63,70), тому, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову ОСОБА_1 , понесені відповідачами судові витрати по сплаті судового збору повинні бути компенсовані за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, судом допущено помилку у застосуванні норм матеріального права, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» та Комунального підприємства «Кривбасводоканал» задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2019 року скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» та Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити певні дії відмовити в повному обсязі.

Судові витрати в розмірі 1057,20 грн., понесені, кожним з відповідачів за подання апеляційної скарги на рішення суду, компенсувати Комунальному підприємству теплових мереж «Криворіжтепломережа» та Комунальному підприємству «Кривбасводоканал», кожному в сумі 1057,20 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текс судового рішення складено 18 червня 2019 року.

Головуючий

Судді: