ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/3320/19
Провадження № 22-ц/4820/1233/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Спірідонової Т.В.

розглянув в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 686/3320/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 квітня 2019 року у складі судді Логінової С.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що 17 жовтня 2009 року, був зареєстрований шлюб між нею та ОСОБА_2 , який було розірвано 07 липня 2019 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

Позивач вказувала, що під час перебування в шлюбі у них народилася донька ОСОБА_4 , 2004 року народження, яка після розірвання шлюбу проживає із нею. Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2009 року відповідач сплачує аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили та до повноліття дитини.

З квітня місяця донька - ОСОБА_4 , проходить лікування зубів і вона як мати понесла значні витрати на її лікування. Крім того, 10 травня 2018 року ОСОБА_4 проводилося УЗД щитовидної залози та огляди лікарів - ендокринолога та лора у ТзОВ «Бомед». Загальна сума витрат, на лікування доньки становить 16 000 грн., що підтверджується відповідними товарними чеками. ОСОБА_2 , як батько дитини також має приймати участь у витратах на дитину, тому ОСОБА_1 просила стягнути з нього на її користь 8 000 грн. додаткових витрат на лікування їх спільної дитини.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 квітня 2019 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 оплату додаткових витрат на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 4000 грн. та судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.

ОСОБА_1 не погодилася з таким рішенням суду першої інстанції подала апеляційну скаргу, в якій посилається на його незаконність та необґрунтованість, оскільки її позовні вимоги задоволені частково. Апелянт вказує, що відповідач є працездатною особою, аліменти більше нікому не сплачує, крім доньки, немає на утриманні інших осіб, а тому має можливість сплачувати додаткові витрати на утримання їх дитини. Судом було зменшено розмір додаткових витрат, лише тому що ОСОБА_2 погодився сплатити добровільно 4000 грн., проте відповідно до вимог ст.185 Сімейного кодексу України, він як батько зобов`язаний нести додаткові витрати на утримання дитини в тому самому розмірі, що і мати дитини.

Тому, з огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просила скасувати рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 квітня 2019 року та постановити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду зміні з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 30 вересня 2000 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2

Під час перебування в шлюбі в них народилася донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міського управління юстиції, актовий запис №1855.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 липня 2008 року шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2009 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку, починаючи з 18.09.2009 року і до повноліття дитини.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2018 року змінено розмір аліментів, визначених рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13 жовтня 2009 року та стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили та до повноліття дитини.

З матеріалів справи вбачається, що з квітня 2018 року донька сторін - ОСОБА_4 здійснювала лікування зубів у стоматолога, яка займається приватною стоматологічною практикою за адресою: АДРЕСА_1 , та її мати позивачка ОСОБА_1 сплатила за дане лікування в загальній сумі 3 000 грн., що підтверджується товарними чеками.

06 липня 2018 року лікарем стоматологом ФОП ОСОБА_5, яка займається стоматологічною практикою за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 було встановлено діагноз -дистальний прикус звернення зубних рядів, що донька діагноз: дистальний прикус звуження зубних рядів вестибулярне положення супраоклюзі 13;23 зубів, скупчення нижніх фронтальних зубів та заключения: потребує ортодонтичного лікування, постановки брекет-системи на верхню і нижню щелепу, що підтверджується записом в медичній картці ОСОБА_4 .

Згідно даних рекомендацій стоматолога ОСОБА_4 було встановлено брекет-системи, загальна вартість яких становить 12 500 грн., що підтверджується товарними чеками. Вказана грошові кошти були сплачені позивачем ОСОБА_1

Крім того, 10.05.2018 р. ОСОБА_4 проводились УЗД щитовидної залози та огляди лікарів - ендокринолога та лора у ТзОВ «Бомед» за адресою: АДРЕСА_3 .

За вказані послуги ОСОБА_1 сплатила 500 грн.

Таким чином загальна сума витрат ОСОБА_1 на лікування доньки сторін становить 16 000 грн.

Вказані обставини не заперечуються сторонами та підтверджуються належними доказами.

Ч. 1,2 ч. 1 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини

Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 зазначала, що їх спільна з відповідачем неповнолітня дитини ОСОБА_4 , потребує лікування зубів та прикусу щелепи, а тому змушена регулярно відвідувати лікаря стоматолога, також потребує періодичного обстеження в інших лікарів, на що відповідно і потрібні кошти для повного та гармонійного розвитку як у побуті так і в плані оздоровлення неповнолітньої ОСОБА_4

При розгляді справи суд першої інстанції правильно встановив та вірно виходив з того, що позивач понесла додаткові витрати на лікування доньки, яка такого лікування потребує, в розмірі 16 000 грн., а також із обґрунтованості позовних вимог та фінансової спроможності відповідача брати участь у вказаних витратах.

Однак при цьому суд першої інстанції не мотивував чому стягує лише четверту частину витрат, а послався лише на ту обставину, що відповідач визнає позов в розмірі 4000 грн.

При цьому суд першої інстанції не врахував вимог ст. 141 Сімейного кодексу України та не зазначив які істотні обставини мають значення при вирішенні даної цивільної справи.

За таких обставин колегія суддів вважає, що враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо утримання дитини, фінансової спроможності відповідача брати участь у додаткових витратах на дитину з відповідача підлягає стягненню 8000 грн. додаткових витрат на лікування спільної дитини сторін, понесених позивачкою.

Ті обставини, що відповідач є інвалідом третьої групи, а його батьки пенсійного віку не можуть бути взяті до уваги при вирішенні спору як істотні обставини, оскільки наявність третьої групи інвалідності не встановлює непрацездатності особи, відповідач є працездатною особою, отримує постійний дохід, його батьки, хоча і є непрацездатними особами, однак теж отримують пенсію по віку та докази того, що перебувають на утриманні відповідачі відсутні.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції необхідно змінити з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права і збільшити стягнуту з відповідача на користь позивача суму додаткових витрат на утримання спільної дитини сторін до 8000 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 квітня 2019 року змінити.

Збільшити стягнуту з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму додаткових витрат на утримання дитини до 8000 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 червня 2019 року.

Судді А.М.Костенко

Л.М. Грох

Т.В. Спірідонова