МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2019 р. Справа №370/1140/19

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Тандира О.В., розглянувши у приміщенні суду у смт Макарів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справу за позовом

Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» в особі представника за довіреністю - Гаренко Надії Володимирівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ «КБ «ПриватБанк», позивач) в особі представника Гаренко Н.В . , звернувсь до суду із позовом до ОСОБА_1 , (далі - відповідач), в якому просив стягнути з останньої заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості №б/н від 27.08.2015 року у сумі 22268,82 грн., яка складається з наступного: 6772,62 грн. - заборгованість за кредитом; 4071,42 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 10294,20 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 1130,58 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості, ОСОБА_1 27.08.2019 року отримала від ПриватБанку кредит у розмірі 13724,87 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Своїм підписом у Генеральній угоді відповідач підтвердила, що підписана нею Генеральна угода разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/rules, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі та належним чином, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, передбаченому договором.

У порушення ст. ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України відповідач зобов`язань не виконала, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 07.08.2019 року позовну заяву АТ «КБ «Приват Банк» прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи та без проведення судового засідання. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України.

Копію ухвали від 07.08.2019 року та копію позовної заяви з додатками відповідач отримала 03.09.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №236-515. Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надавала, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справі, суд встановив наступне.

27.08.2015 року між АТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил №б/н, відповідно до п. 2.1. якої банк надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 13724,88 грн. строком на 24 місяці з 27.08.2015 року по 31.08.2017 року шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, в замін на зобов`язання відповідача з повернення кредиту та сплати відсотків в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у вказані в Заяві та Умовах і правилах строки (а.с.6).

Так, відповідно до п. 2.1. Генеральної угоди відповідач зобов`язувався погашати заборгованість в наступному порядку, з 1 по 25 число кожного місяця відповідач представляє банку грошові кошти, щомісячний платіж в сумі 686,79 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.08.2017 року.

Відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди, при порушені строків погашення заборгованості за кредитом, відповідач сплачує банку штраф в розмірі 1130,58 грн.

Відповідно до п. 2.8. Генеральної угоди, при порушенні відповідачем обов`язків з погашення кредиту, відповідач сплачує банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах та правилах за кожен день прострочення.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач не вносив своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с. 4). Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала.

У зв`язку з порушеннями відповідачем своїх зобов`язань за Генеральною угодою №б/н від 27.08.2015 року, відповідач станом на 14.03.2019 року, має заборгованість у сумі 22268,82 грн., яка складається з наступного: 6772,62 грн. - заборгованість за кредитом; 4071,42 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 10294,20 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 1130,58 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди.

Між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 11 974,62? грн., яка складається з: 6772,62 грн. - заборгованість за кредитом; 4071,42 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1130,58 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення пені в сумі 10294.20 грн. вважаю, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір пені і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/kredity/ як невід`ємну частину спірного договору, та витяги з яких додані до позовної заяви (а.с. 7-30).

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ним, підписуючи Генеральну угоду про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Крім того, у самій Генеральній угоді, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Роздруківка ж із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (27.08.2015 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (11.04.2019 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов та правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у Генеральній угоді домовленості сторін про сплату пені за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком Витяг з Умов та правил не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Крім того наданий банком Витяг з Умов та правил, не містить підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 27.08.2015 року шляхом підписання Генеральної угоди . Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

При цьому, згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, відтак позов в цій частині підлягає задоволенню.

Така правова позиція викладена і у постанові Верховного суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17-ц, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором (Генеральною угодою) у сумі у сумі 11 974,62? грн., яка складається з: 6772,62 грн. - заборгованість за кредитом; 4071,42 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1130,58 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивач підлягають стягненню документально підтверджені (а.с. 46) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 247, 265, 141, 354-355 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

Позов Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» в особі представника за довіреністю - Гаренко Надії Володимирівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості б/н від 27.08.2015 року у сумі 11 974,62? грн., яка складається з: 6772,62 грн. - заборгованість за кредитом; 4071,42 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1130,58 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» 1921,00 грн., судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати складання повного його тексту, через Макарівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 24.09.2019 року.

Реквізити учасників справи:

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набереждна Перемоги, 50, р/р НОМЕР_1 , МФО 305299, ;

ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя О.В. Тандир