Справа № 369/3780/19
Провадження №2/369/2468/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2019 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Пред`явлена позовна заява ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 березня 2019 року була залишена без руху, оскільки порушено вимоги ст.177 ЦПК України, а саме не надано позивачем документи, підтверджуючі сплату судового збору в розмірі 768,40 грн. за вимогу щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 4000 грн.

Позивачу було надано строк для усунення недоліків заяви 10 днів з дня отримання вказаної ухвали.

З дослідженої судом заяви представника позивача, поданої 06 травня 2019 року на виконання вимог ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області про залишення позову без руху від 27 березня 2019 року вбачається, що позивачем не усунуто недоліки, зазначені в ухвалі від 27.03.2019 року.

Позивач вважає, що відповідно до вимог законодавства вимога суду про обов`язок здійснення позивачем окремого платежу судового збору за окрему позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди заперечується наступним.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пункт 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України передбачає, що ціна позову визначається у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Представником позивача в заяві про усунення недоліків зазначено, що у позовній заяві ОСОБА_1 заявлено дві самостійні вимоги майнового характеру, ціна позову відповідно до п.10 ч.1 ст. 176 ЦПК України визначається загальною сумою всіх вимог з якої і має розраховуватися розмір судового збору відповідно до підпункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір". ОСОБА_1 була визначена ціна позову загальною сумою обох позовних вимог в розмірі 14 049, 85 грн (10049,85 грн. матеріальна шкода та 4000 грн моральна шкода), з яких і було визначено та сплачено судовий збір за подання позову до суду у розмірі 768,40 грн.

Слід врахувати, що п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що подані до суду позовні заяви можуть містити кілька самостійних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Так, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної та матеріальної шкоди, які позивач об`єднав в одну вимогу підлягають оплаті судового збору як за кожну окрему вимогу.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, позивачем заявлено вимогу про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 10049,85 грн. та надано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 768,40 грн.

За вимогу щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 4000 грн., позивач не сплатив судовий збір.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Відповідно до положень п.9 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав є відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування, визначаються ст.23 ЦК України. Аналіз змісту даної норми дає підстави для висновку, що моральна шкода за своєю правовою природою є немайновою категорією, оскільки полягає у душевних та фізичних стражданнях, приниженні честі та гідності особи, які носять немайнових характер. Обрання особою способу відшкодування моральної шкоди, зокрема у грошовому виразі, не змінює її змісту як немайнового.

За таких обставин вимоги про відшкодування моральної (немайнової) шкоди відносяться до немайнових вимог і мають оплачуватися за ставками, встановленими Законом України «Про судовий збір» для вимог немайнового характеру.

Згідно з роз`ясненнями викладених у п. 13 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов`язаних між собою, то, враховуючи, що об`єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 176 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Відтак, суд не може погодитися з позицією позивача, який на власний розсуд трактує роз`яснення викладені у п. 13 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, вказавши «…розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 176 ЦПК) (Ціна позову), а тому вважає, що при цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Так, вказані вимоги повинні бути оплачені судовим збором окремими квитанціями або одним платежем на загальну суму, яка відповідає кількості позовних вимог помноженої на визначений Законом України "Про судовий збір" розмір судового збору за відповідну вимогу по конкретній категорії справ.

Отже, станом на 10 травня 2019 року недоліки визначені в ухвалі Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 березня 2019 року позивачем не усунуто, відтак відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У зв`язку з тим, що позивачем недоліки, зазначені в ухвалі суду від 27 березня 2019 року, у встановлений судом строк усунені не були, суд вважає, що позов в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 4000 грн. підлягає поверненню.

Зважаючи на вищенаведене та керуючись ст.185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.С. Пінкевич