ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/270/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: на ухвалу Морозов В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

Храпка В.Д.,

Бондаренка С.І., Вініченка Б.Б.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 28 березня 2019 року, постановленої під головуванням судді Морозова В.В., по справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року Публічне акціонерне товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (далі ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 28 березня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовче засідання з участю сторін.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати як незаконну, необґрунтовану, прийняту з порушенням норм процесуального права, а саме з правил підсудності, а позовну заяву повернути позивачеві.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, вважаючи апеляційну скаргу безпідставною, а ухвалу суду - законною та такою, що відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги по наступних підставах.

Із матеріалів справи вбачається, що 01 березня 2019 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 28 березня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Призначено підготовче судове засідання з викликом сторін у судове засідання.

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що позовна заява подана з додержанням вимог статей 175-177 ЦПК України та відповідає положенням закону.

Такі висновки суду відповідають нормам процесуального права і нормам матеріального права.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з роз`ясненнями п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави, розірвання договору оренди, про визнання правочину з нерухомістю недійсним, та інші. Виключна підсудність встановлена для позовів про будь - які права з приводу нерухомого майна.

Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності. Правила виключної підсудності забороняють застосування при пред`явленні позову інших видів підсудності - загальної, альтернативної, договірної і підсудності, пов`язаних між собою вимог.

Згідно з роз`ясненнями п.41 вищезгаданої постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №3, перелік позовів, для яких встановлено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність), мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до будь-яких позовів пов`язаних з правом особи на нерухоме майно (виникненням, зміною, припиненням), про недійсність договорів щодо такого майна та застосування наслідків недійсності договору, з приводу невиконання умов договору, предметом якого є нерухоме майно, з приводу звернення стягнення на нерухоме майно.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом позову є звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто, спір виник з приводу нерухомого майна, тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню правила виключної підсудності, з врахуванням положень ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Також вбачається, що ПАТ АБ «Укргазбанк» при зверненні до суду із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, зазначив адресу відповідача, АДРЕСА_1 , що являється місцем реєстрації та проживання відповідача.

Крім того, житловий будинок з прибудовою , що є предметом іпотеки, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Черкаського районного суду Черкаської області.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відкриття провадження у вказаній справі та з додержанням правил підсудності.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ухвала судом була винесена з порушення норм процесуального права, а саме порушення правил підсудності є безпідставними, оскільки в апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує адресу АДРЕСА_1 , що відноситься за територіальною юрисдикцією до Черкаського району.

В апеляційній скарзі не вказано до підсудності якого суду віднесено розгляд такого позову.

Враховуючи наведене суд першої інстанції постановив правильну ухвалу, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Таким чином судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 28 березня 2019 року залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до суду касаційної інстанції.

Судді: