Житомирський апеляційний суд
Справа №280/355/19 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О.
Категорія 71 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) в м.Житомирі цивільну справу № 280/355/19 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Коростишівська державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 07 березня 2019 року,яка постановлена суддею Василенко Р.О. в м. Коростишіві

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На обґрунтування заяви зазначив, що згідно постанови Коростишівської державної нотаріальної контори від 26.02.2019р. заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, у зв`язку з неподанням відомостей та документів, які підтверджують родинні стосунки ОСОБА_1 з ОСОБА_2 .

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 07 березня 2019 року дану цивільну справу №280/355/19 надіслано за підсудністю до Деснянського районного суду м. Києва.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про передачу справи за підсудністю. Апеляційна скарга мотивована тим, що він є пенсіонером, у зв`язку з чим переїхав з м. Києва та на даний час проживає в АДРЕСА_1 , а тому і звернувся до Коростишівського районного суду Житомирської області із заявою про встановлення факту за місцем свого фактичного проживання, а не за місцем реєстрації.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Передаючи справу на розгляд іншому суду, суд першої інстанції виходив із того, що заява подана з порушенням вимог частини першої статті 316 ЦПК України, не за місцем проживання заявника, а тому в порядку, передбаченому частиною 1 статті 31 ЦПК України, її необхідно передати на розгляд до Деснянського районного суду м. Києва.

Такий висновок суду є вірним виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, оскільки встановлення даного факту йому необхідно для подальшого оформлення спадкових прав після смерті матері у нотаріуса на підставі статті 1261 ЦПК України.

Як вбачається з копії паспорта заявника, місце його проживання зареєстровано за адресою : АДРЕСА_2 .

Частиною 1 статті 293 ЦПК України, передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до статті 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

За правилами частини 1 статті 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до частини 1 статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» документами, до яких вносяться відомості про місце проживання, є паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

Зі змістом п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Встановивши, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання заявника у справі є: АДРЕСА_3 , яке не є адміністративною територією Коростишівського районного суду Житомирської області, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про непідсудність даної справи Коростишівському районному суду Житомирської області та правомірно передав дану справу на розгляд до Деснянського районного суду м. Києва.

Такі висновки суду ґрунтуються на законі та узгоджуються з матеріалами справи. Крім того, заявником до суду першої інстанції не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували його факт проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 07 березня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді