Номер провадження: 22-ц/813/1677/19
Головуючий у першій інстанції Шепітко І.Г.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи: № 523/15453/17

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

-головуючого судді Заїкіна А.П.,

-суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

-позивач - ОСОБА_1 ,

-відповідачі 1) приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал

Страхування», 2) ОСОБА_2 ,

розглянувши у передбаченому статтею 369 ЦПК України порядку, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», ОСОБА_2 про стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Шепітько І.Г. 09 серпня 2018 року,

встановив:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути на його користь: 1) з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» - 15 148 грн. в якості недоотриманого матеріального збитку; 2) з ОСОБА_2 величину втрати товарної вартості в розмірі - 7 727 грн.; 3) з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 солідарно судовий збір у сумі - 640грн.; 4) з ОСОБА_2 вартість проведення авто-товарознавчого дослідження в розмірі 1 500 грн..

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що 23.06.2017 р. з вини ОСОБА_2 трапилась ДТП, що спричинило пошкодження його транспортного засобу «KIA RIO», державний номер НОМЕР_1 . Відповідно до висновку експерта Одеського НДІСЕ № 5973 від 12.07.2017 р. про визначення вартості матеріального збитку, завданого автомобілю «KIA RIO», державний номер НОМЕР_1 , виконаного експертом ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту становить - 34 639 грн., вартість матеріального збитку становить - 42 366 грн., в тому числі - втрата товарної вартості 7 727,83 грн.. Відповідно до калькуляції/висновку ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», у якого була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , вартість ремонту автомобіля марки «KIA RIO», державний номер НОМЕР_1 , складає 19 491,24 грн.. Вказана сума була перерахована на його рахунок. Існує різниця між перерахованою страховою компанією сумою та сумою, вказаною у висновку експерта (а. с. 2 4).

Рішення ухвалено в порядку ст. 279 ЦПК України за відсутності сторін.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 09.08.2018 року у задоволенні вищезазначених позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі .

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що в матеріалах справи відсутні підтвердження сповіщення представника страхової компанії про місце та час проведення огляду транспортного засобу експертом Федотовим Ф.В., що спростовує обставини на які посилається в своєму позові позивач (а. с. 137 зворотна сторона).

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що безпідставним є посилання суду на те, що висновок експерта Федотова Ф.В. є необ`єктивним, оскільки відповідачі не були повідомлені про дату та час та місце огляду пошкодженого автомобіля. В матеріалах справи міститься копії телеграм обом відповідачам, які були проігноровані ними. Суд не звернув уваги на те, що позивач не погодився з висновком страхової компанії про розмір збитків, а лише поставив свій підпис під цим висновком.

Відзив ПАТ «СК «Арсенал страхування» на апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог до страхової компанії є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України зазначена справа відноситься до малозначних.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто без виклику її учасників.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції вищезазначеним вимогам законодавства у повній мірі не відповідає.

Суд першої інстанції на підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів дійшов правильного висновку про відсутність підстав у задоволенні позовних вимог відносно страхової компанії, висновки суду першої інстанції в цій частині відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 2, 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту», ст. ст. 6, 9, 8 Закону України «Про страхування», ст. 979 ЦК України) та процесуального (ст. ст. 5 , 76 - 83, 263, 264 ЦПК України) права.

На підставі наявних у справі, наданими сторонами та дослідженими судом доказів встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно Постанови Суворовського районного суду м. Одеси № 523/9432/17-п від 26.07.2017 року встановлено, що 23 червня 2017 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем „Тоуота Yaris державний номер НОМЕР_2 , в м. Одеса по вул. Генерала Бочарова, порушив п. 10.3 Правил Дорожнього Руху, а саме - не витримав безпечний боковий інтервал та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «KIA RIO», державний номер НОМЕР_1 , що спричинило пошкодження транспортного засобу. Таким чином ОСОБА_2 порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху. Згідно даної постанови ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі - 340,00 грн. (а. с. 15).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», що підтверджується полісом № АК/5659095 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

23.06.2017 року ОСОБА_4 - представник власника транспортного засобу «KIA RIO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , звернувся до страховика із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. 27.06.2017 р. у присутності представника страховика було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, під час якого ОСОБА_5 підписав його без жодних зауважень, тим самим погодився з актом огляду транспортного засобу.

01.09.202017 р. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» перерахувало ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 19 491,24 грн..

Між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» виникли правовідносини щодо виплати страхового відшкодування.

Згідно п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту» (далі - Закон), страховик у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров 'ю, майну третьої особи».

Згідно п. 2.1. ст. 2 Закону, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежи та виконувати інші умови договору.

Відповідно до аб. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно ч. 16 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно- правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого».

Таким чином, обов`язок страховика щодо виплати страхового відшкодування виникає лише у разі настання страхового випадку, який кваліфікується таким у відповідності до законодавства або/і договору страхування, при цьому відшкодуванню підлягає оцінена шкода, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи з урахуванням положень та норм чинного Законодавства України, зокрема - Закону.

23.06.2017 року ПрАТ СК «Арсенал Страхування» було залучено суб`єкта оціночної діяльності, аварійного комісара, оцінювача ОСОБА_6 , для виконання дослідження з визначення розміру оціненої шкоди, внаслідок пошкодження автомобіля KIA RIO, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

За результатами дослідження, було складено звіт №1674/17 від 04.07.2017 року про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого транспортного засобу (КТЗ) для визначення розміру страхового відшкодування за результатами якого вартість матеріального збитку складає автомобіля склала - 21 890 грн. 54 коп.(а. с. 43 - 58).

30.06.2017 року до Страховика звернувся представник позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, в якій просив перерахувати страхове відшкодування на свій особистий банківський рахунок.

З урахуванням абз. 2 ст. 36.2 Закону Страховик, зменшив суму страхового відшкодування на суму визначеного законодавством податку на додану вартість.

Згідно абз. 2 ст. 36.2 Закону, доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Таким чином, сума страхового відшкодування без врахування ПДВ та франшизи склала 19491,24 грн. (21890,54 грн, - 1399,30 грн. - 1000,00 грн. = 19491,24 грн.).

01.09.2017р. Страховик здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 19491,24 грн. на рахунок представника Позивача. Позивач у позовній заяві підтвердив, що страхове відшкодування отримав.

Однак, ОСОБА_1 з метою перевірки правильності проведеного розрахунку страхового відшкодування та визначення розміру страхового відшкодування згідно з чинним законодавством України, додатково замовив висновок експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз. Відповідно до висновку № 5973 від 12 липня 2017 року про визначення вартості матеріального збитку завданого в наслідок ДТП автомобілю марки KIA RIO державний номер НОМЕР_1 , виконаного судовим експертом ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту становить - 34 639 грн., вартість матеріального збитку становить 42 366 грн., в тому числі ВТВ (втрата товарної вартості) - 7 727,83 грн.. За виконання зазначеного звіту позивачем сплачено 1 500 грн. (а. с. 5 - 11).

ОСОБА_1 просив стягнути з страхової компанії різницю зі сплаченою страховою компанією сумою страхового відшкодування 15 148 грн..

Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальним законом, визначено, що обов`язок встановлення розміру та характеру збитків, завданих пошкодженому ТЗ, покладено саме на Страховика, а не на будь-яку іншу установу, організацію чи фізичну особу-підприємця.

Судом першої інстанції встановлено, що висновок експерта № 5973 всупереч вимогам ст. 34 Закону України «Про страхування» складено без повідомлення Страховика. Матеріали справи не містять даних про повідомлення страховика про проведення повторної експертизи потерпілим ОСОБА_1 ..

Таким чином, доводи апеляційної скарги відносно того, що судом першої інстанції необґрунтовано враховано, що висновок експерта ОСОБА_3 є необ`єктивним, оскільки відповідачі не були повідомлені про дату та час та місце огляду пошкодженого автомобіля, спростовуються наявними в матеріалах справи копіями телеграм обом відповідачам, які були проігноровані ними.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 величини втрати товарної вартості в розмірі 7 727 грн.. Цього висновку суд дійшов при невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не обґрунтував відмову у задоволенні позову в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 величини втрати товарної вартості.

Відповідно до ч. 7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Тому відшкодування втрати товарної вартості покладається на особу, винну в завдані матеріальної шкоди.

Спеціальних вимог стосовно проведення експертизи для визначення величини втрати товарної вартості транспортного засобу Законодавством України не передбачено, тому колегія суддів приймає, як належний та допустимий доказ Висновок експерта № 5973 від 12.07.2017 року, яким визначено величину втрати товарної вартості транспортного засобу - 7 727,83 грн.. Інший розмір втрати товарної вартості відповідач ОСОБА_2 не довів.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 є частково обґрунтованою. Підлягає частковому задоволенню в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 величини втрати товарної вартості в розмірі 7 727 грн. та витрат на проведення експертного дослідження з її визначення у сумі 1 500,00 грн..

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 величини втрати товарної вартості в розмірі 7 727 грн. та витрат на проведення експертного дослідження у сумі 1 500,00 грн. необхідно скасувати за вищевказаного обґрунтування та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити вказані позовні вимоги.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, необхідно змінити розподіл судових витрат. З ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір на користь ОСОБА_1 , який був ним сплачений при зверненні з позовною заявою та апеляційною скаргою в частині задоволених позовних вимог, а саме 1 600 грн. = 640 грн. + 960 грн..

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 величини втрати товарної вартості та витрат на проведення експертного дослідження скасувати. В цій частині ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення величини втрати товарної вартості та витрат на проведення експертного дослідження - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) величину втрати товарної вартості у розмірі 7 727 (сім тисяч сімсот двадцять сім) грн. 00 коп. та витрати на проведення експертного дослідження у сумі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн., разом стягнути 9 227 (дев`ять тисяч двісті двадцять сім) грн. 00 коп..

В решті рішення - залишити без змін.

Стягнути з Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) судовий збір у сумі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе