Дата документу 23.10.2019 Справа № 335/839/19
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 335/839/19Головуючий у 1-й інстанції Проценко А.М. Повний текст рішення складено 27.05.2019 року
Пр. № 22-ц/807/2514/19Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Подліянової Г.С., Кочеткової І.В.

за участі секретаря Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» про продаж продукції неналежної якості

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом (т.с. 1 а.с. 1-13), який в подальшому уточнив (т.с. 1 а.с. 30, 63) та в якому просив стягнути з відповідача на його користь 5007600,00 грн. моральної шкоди, завданої від придбання неякісної продукції.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що 03.01.2019 року о 15 годині 05 хвилин у фірмовій крамниці «Лайфселл» за адресою: м. АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , він придбав новий смартфон Leagoo Z9 за ціною 1555,00 грн. У комплект проданого смартфона був наданий буклет з однією сторінкою зрозумілою мовою та зарядним пристроєм. Метод користування апаратом не був означений, а саме: де і які встановлені засоби керування, рекомендації по застосуванню та обслуговуванню, наявність гарантії, обов`язкових заходів безпеки й утилізації та інше. Позивач зазначає що спілкувався з персоналом аналогічних магазинів «Магазин lifecell, оператор телефонного зв`язку» за адресами: м. Запоріжжя, вул. Базарна, 15, та по вул. Запорізька, буд. 1-Б, але йому відмовляли, посилаючись на неможливість надати повну інструкцію. Позивач зазначав, що кожен раз коли він отримував довідки та інформаційні рекламні матеріали, відчував біль у пошкодженій руці, що, на його думку, є ознакою артеріального підвищеного тиску та легке запаморочення при відкритій безкарній зневазі до обов`язкового знання та додержання обов`язкових інструкцій чи правил згідно Закону України «Про захист прав споживачів». Станом на 04.01.2019 року позивач не отримав інструкції, що, на його думку, вказує на порушення його прав, гарантованих Конституцією.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Проценко А.М. (т.с. 1 а.с. 25).

Ухвалою суду першої інстанції (т.с. 1 а.с. 39) провадження у цій справі відкрито.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2019 року (т.с. 1 а.с. 94-95) у позові ОСОБА_1 у цій справі відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_1 у своїй апеляційні скарзі (т.с. 1 а.с. 99-105, 113-119, 131-137) просив рішення суду першої інстанції переглянути та скасувати, винести нове законне та справедливе рішення на користь позивача, задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (т.с. 1 а.с. 107).

В автоматизованому порядку суддею Кухарем С.В. у цій справі замінено суддю Кочеткову І.В. у зв`язку із тривалою відпусткою останньої (т.с. 1 а.с. 214-215).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (т.с. 1 а.с. 144), справу призначено до апеляційного розгляду (т.с. 1 а.с. 216), з урахуванням навантаженості судді-доповідача та колегії суддів, а також відпустки судді-доповідача у період з 30.07.2019 року по 30.08.2019 року включно (т.с. 1 а.с. 219-220).

В автоматизованому порядку суддями Подліяновою Г.С. та Кочетковою І.В. у цій справі замінено суддів Кухаря С.В. та Маловічко С.В. у зв`язку із тривалими відпусткою та хворобою останніх (т.с. 1 а.с. 231-232).

Відповідач ТОВ «Лайфселл» не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

У судовому засіданні 18 вересня 2019 року апеляційним судом за відсутності належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду цієї справи представника відповідача розпочато розгляд цієї справи по суті: заслухано доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, у розгляді цієї справи оголошено перерву у зв`язку з задоволенням клопотання позивача, що було заявлено останнім після роз`яснення йому апеляційним судом в порядку ст. 12 ч. 5 ЦПК України права надати апеляційному суду у судовому засіданні оригінал чеку для огляду та наслідки незаявлення такого клопотання, а саме: що справа буде переглядатись апеляційним судом за наявними у цій справі матеріалами та доказами.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 18 вересня 2019 року (т.с. 1 а.с. 255-256), постановленою протокольно у судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати відмовлено ОСОБА_1 у залученні експерта та призначенні експертизи для визначення розміру моральної шкоди позивача у цій справі (т.с. 1 а.с. 146-213), оскільки при наявних у цій справі доказах позивача щодо належності відповідача останнє є недоцільним; також відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні його заяв про залучення до участі у цій справі в якості третіх осіб: Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Денисової Л.Л., Урядового уповноваженого з прав осіб з інвалідністю Державної фіскальної служби України, Міністерства юстиції України, Генерального прокурора України, Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Запорізької міської ради (т.с. 1 а.с. 120-121, 138-139, 234-254), оскільки це знаходиться поза межами компетенції апеляційного суду, передбаченої ЦПК України, інша частина вимог заяв позивача за своїм змістом є додатковими поясненнями, доводами та вимогами апеляційної скарги позивача у цій справі.

У судове засідання 23 жовтня 2019 року представник відповідача ТОВ «Лайфселл» не з`явився, відповідач був належним чином повідомлений апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи (т.с. 2 а.с. 1), про причини неявки свого представника апеляційний суд не сповістив, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавав.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажною причину неявки у дане судове засідання представника відповідача та на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю останнього за присутністю позивача ОСОБА_1 .

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року, постановленою протокольно у судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні його заяв про залучення до участі у цій справі в якості третіх осіб Президента України, Запорізької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, відділення в Олександрівському районі м. Запоріжжя Запорізької ОДПІ, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Денисової Л.Л., Урядового уповноваженого з прав осіб з інвалідністю Кабінету Міністрів України, Державної фіскальної служби України, Міністерства юстиції України, Генерального прокурора України, Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Запорізької міської ради (т.с. 2 а.с. 2-37), оскільки це знаходиться поза межами компетенції апеляційного суду, передбаченої ЦПК України, інша частина вимог заяв позивача за своїм змістом є додатковими поясненнями, доводами та вимогами апеляційної скарги позивача у цій справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 , оглянувши у судовому засіданні надані позивачем оригінали чеку № 20 від 03.01.2019 та гарантійного талану, посвідчивши відповідність оригіналам копій, наявних у матеріалах цієї справи (т.с. 2 а.с. 9-10), перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову позивача у цій справі, керувався ст. 23 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 3, 4, 10-13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України та виходив із необґрунтованості та недоведеності позовних вимог позивача у цій справі.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції - таким, що ухвалено з додержанням вимог закону, є обґрунтованим та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у цій справі відповідає.

Так, судом першої інстанції правильно було встановлено, що позивачем 03.01.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 , було придбано смартфон Leagoo Z9 за ціною 1555,00 грн. Позивач стверджував у суді першої інстанції у цій справі, що цей продукт він придбав в магазині за вказаною адресою, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «Лайфселл». Дану обставину він підтверджує чеком №20 на відповідну суму покупки від 03.01.2019 року, в якому зазначена лише адреса: АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 , будь-яка інформація про суб`єкта господарювання, що здійснив такий продаж, окрім печатки з відображенням «для документів ТОВ «Фішки.ЮА», відсутня. Будь-які інші належні та допустимі докази про здійснення продажу телефону позивачеві ТОВ «Лайфселл» відсутні, така обставина не визнається і відповідачем, як і те, що взагалі за вказаною адресою розташована точка продажу останнього.

Даний спір виник у сфері цивільно-правових відносин, що виникли при наданні споживчих послуг, регулюється Законом України «Про захист прав споживачів» та загальними нормами Цивільного кодексу України.

Позивач вважає своє право порушеним та просить його поновити шляхом визнання відповідача недобросовісним продавцем, зобов`язання укомплектувати проданий товар повною інструкцією користувача та стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5007600,00 грн.

Суд першої інстанції при вирішення справ керується встановленим ст. 10 ЦПК України принципом верховенства права.

Ст. 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивность цивільного судочинства, який включає: розглядає справи судом не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; відсутність обов`язку суду збирати докази у цивільних справах, крім випадків, встановлених цим Кодексом (суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом); право учасника справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності , суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, що передбачено ст. 12 ЦПК України. Ч. 2 даної статті встановлює, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Крім цього, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 3 статті 12 ЦПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4 статті 12 ЦПК України).

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Ч. 2 цієї ж статті визначено, що питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Положення п. 18 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» дає поняття продавця - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації.

Виходячи з визначення поняття продавця, яким має бути суб`єкт господарювання, сторонами не підтверджено, а судом першої інстанції правильно не встановлено, що саме відповідач ТОВ «Лайфселл» здійснює господарську діяльність за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 53, та 03.01.2019 року здійснив продаж мобільного телефону позивачеві.

При вищевикладених обставинах, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повну відмову в задоволенні вимог позивача у цій справі.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію позивача у цій справі, викладену в його позові, яку він вважає такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України.

За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ж одні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; с уд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення від доказування позивача ОСОБА_1 передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Позивач не надав суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування свого позову до відповідача ТОВ «Лайфселл» у цій справі.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Однак докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2, 3 ЦПК України, у цій справі позивачем апеляційному суду не надані.

Так, позивач не надав апеляційному суду доказів про те, що придбавав телефон саме у відповідача у цій справі ТОВ Лайфселл», що останній є виробником чи продавцем вищезазначеного смартфону Leagoo Z9 за ціною 1555,00 грн., що був придбаний позивачем 03.01.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 .

В силу вимог ст. 81 ч. 7 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Апеляційний суд, пересвідчившись особисто, що на чеку № 20 від 03.01.2019 року про придбання позивачем вищезазначеного смартфону за допомогою лупи можливо розібрати (прочитати) , зробив за цим кодом ЄДРПОУ витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (т.с. 2 а.с. 38-40), за змістом якого за цим кодом зареєстровано ТОВ «ФІШКИ.ЮА» (01010 м. Київ вул. Левандовська б. 3А, офіс 312).

Позивач ОСОБА_1 у цій справі позовних вимог до ТОВ «ФІШКИ.ЮА» у цій справі не заявляв та останні не були предметом розгляду суду першої інстанції у цій справі, тому останні не є також предметом апеляційного перегляду у цій справі в силу вимог ст. 367 ч. 6 ЦПК України.

За змістом ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача; якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі; про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Встановлено, позивач ОСОБА_1 у суді першої інстанції у цій справі не заявляв клопотання про залучення будь-якого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача, тому останнє не могло бути і не було предметом розгляду суду першої інстанції у цій справі, а тому останнє також не є предметом апеляційного перегляду у цій справі в силу вимог ст. 367 ч. 6 ЦПК України.

В силу вимог ст. 20 ч. 1 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Поза межами компетенції апеляційного суду, передбаченої ЦПК України, є залучення на стадії апеляційного перегляду цієї справи будь-яких нових учасників цієї справи, окрім правонаступників учасників цієї справи (ст. 55 ЦПК України).

Разом із тим, апеляційний суд вважає за доцільне роз`яснити учасникам цієї справи, що ОСОБА_1 не позбавлений права у подальшому звертатись до суду окремо від цієї справи з відповідним позовом до належного відповідача.

При вищевикладених обставинах, враховуючи недоведеність позивачем у цій справі належності відповідача, позовні вимоги позивача у цій справі до ТОВ Лайфселл» про стягнення з останнього на користь позивача будь-якого розміру моральної шкоди, навіть, якщо б остання була доведеною позивачем у цій справі належними, допустимими доказами, не підлягали задоволенню у цій справі.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення.

В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

Крім того, судом першої інстанції правильно, з додержанням вимог ст. 141 ЦПК України у цій справі було вирішено питання про розподіл між сторонами понесених судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі або ж його зміни.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови позивачу ОСОБА_1 у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок відповідача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Також встановлено, що ОСОБА_1 , як особа з інвалідністю ІІ групи (т.с. 1 а.с. 122), в силу вимог закону був звільнений від сплати судового збору при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду у цій справі.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-368, 372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 25.10.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Подліянова Г.С.Кочеткова І.В.