ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6062/19 Справа № 201/7200/18 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 березня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Універсальна", про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, грошових коштів, моральної шкоди та судових витрат, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, грошових коштів, моральної шкоди та судових витрат.

Вказувала, що 19 березня 2018 року о 10.30 год. відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Ніссан Мурано», під час руху на перехресті вулиць Княгині Ольги і Ярослава Мудрого в м.Дніпро порушив правила дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку під час керуванням автомобіля і здійснив ДТП, скоїв бокове зіткнення з рухавшимся в тому місці транспортним засобом "Ренж Ровер", що належить їй, в результаті якого її автомобілю були завдані ушкодження, вона постраждала, їй завдана значна матеріальна шкода. Винним у цій ДТП є саме відповідач. Вказаними діями, пов`язаними з порушеннями правил дорожнього руху, їй завдано матеріальну шкоду і моральну шкоду, вона понесла витрати. Вона звернулася з цим питанням до відповідача, але фактично отримала відмову. Третя особа відшкодувала лише незначну частину витрат.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь 44.994 грн.42 коп. матеріальної шкоди, 20.000 грн. моральної шкоди та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1.409 грн. 60 коп.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 березня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував наступного:

- сума матеріальних збитків, завданих позивачу в розмірі 44.994 грн. 42 коп. залишається невідшкодованою;

- право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди є абсолютним;

- згідно ст.1194 ЦК України у разі недостатності страхової виплати особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою;

- відповідач, у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, заподіяв моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, моральних та психічних переживаннях, тому з нього необхідно стягнуто 20.000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 березня 2019 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 березня 2018 року о 10.30 год. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Ніссан Мурано», реєстраційний номер НОМЕР_3, що належить йому ж (відповідачу), рухався на перехресті вулиць Княгині Ольги і Ярослава Мудрого в м.Дніпро, та перед здійсненням маневру не пересвідчився, що це буде безпечно, проявивши крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не діяв таким чином, щоб не завдавати загрози життю та здоров`ю громадян, грубо порушуючи вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України, не впорався з керуванням свого автомобіля, заходів для своєчасного зниження швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу не прийняв, не обрав безпечної дистанції, продовжив рух та скоїв зіткнення з рухавшимся в тому місці транспортним засобом марки «Ренж Ровер», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить позивачу ОСОБА_1 , скоївши ДТП.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав ушкодження.

Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 квітня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення через порушення ним п.13.1 Правил дорожнього руху України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340 грн., постанова суду не оскаржена і набрала законної сили.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 при експлуатації транспортного засобу - автомобіля «Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_3 , була на час ДТП застрахована страховою компанією «УНІВЕРСАЛЬНА» на підставі страхового полісу № АК/7331595 від 01 серпня 2017 року, то обов`язок по відшкодуванню заподіяної шкоди майну потерпілої особи (позивачу) забезпеченим (застрахованим) транспортним засобом покладається на вказану компанію в межах загального ліміту відповідальності страховика (100.000 грн.). Рахунок на оплату від 19 червня 2018 року не можна вважати належним доказом по справі взагалі, оскільки станом на цей час він втратив свою чинність, так як дійсний він лише три банківські дні, про що зазначено у самому ж рахунку.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

У статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи і виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

З матеріалів справи (а.с.50) вбачається, що позивач отримала страхову виплату від ПАТ "Страхова компанія Універсальна" в розмірі 4.512 грн.58 коп. згідно страхового акту 39260/1 та полісу відповідача №АК7331595 (а.с.9).

Крім того, на підтвердження позовних вимог позивач надала звіт ТОВ "Українська експертна компанія" від 25 червня 2016 року (а.с.84-110) згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є позивач, складає 13.420 грн. 63 коп.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідач на підставі 1194 ЦК України, має відшкодувати позивачу різницю між визначеною звітом від 25 червня 2016 року вартістю відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 13.420 грн. 63 коп. та страховим відшкодуванням в розмірі 4.512 грн. 58 коп., що складає 8.908 грн. 05 коп.

Доводи апеляційної скарги про те, що сума матеріальних збитків, завданих позивачу складає саме 44.994 грн.42 коп., колегія суддів до уваги не приймає, оскільки на підтвердження такої суми збитків позивачем надано лише розрахунок на оплату №742 від 19 червня 2018 року, який не є належним доказом завданої позивачу матеріальної шкоди.

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Зважаючи на те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 вимушена була витрачати свій час на ліквідацію наслідків дорожньо-транспортної пригоди, зазнала моральних переживань у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, з урахуванням вимог розумності та справедливості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 1.000 грн.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

В порядку ч.13 ст.141 ЦПК України, зважаючи на результат розгляду справи пропорційно до задоволених вимог позовної заяви та апеляційної скарги з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 436 грн.98 коп. (за звернення з позовною заявою 174 грн. 79 коп., з апеляційною скаргою 262 грн.19 коп.)

Керуючись ст.ст.374,376,382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 березня 2019 року скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Універсальна", про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, грошових коштів, моральної шкоди та судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою 8.908 грн. 05 коп., у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою 1.000 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 436 грн. 98 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 07 червня 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.