Ухвала

13 червня 2019 року

м. Київ

справа № 161/3973/17

провадження № 61-10800ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2018 року та постанову Волинського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Комунального підприємства «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації», Луцької районної державної адміністрації Волинської області, приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Дехтярук Ірини Володимирівни про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування рішень про державну реєстрацію прав на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2018 року та постанову Волинського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року у вищевказаній справі.

До касаційної скарги додано клопотання заявника про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору з підстав того, що вона перебуває в скрутному майновому становищі, розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу.

На підтвердження зазначеного надано відповідні докази, зокрема довідку Приватного підприємства «Айслаг» від 27 травня 2019 року № 01-04/48 про доходи ОСОБА_1 за період роботи з травня 2018 року по квітень 2019 року.

Вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, Верховний Суд виходить із того, що у своїй практиці Європейський суд зазначав, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету, суд дійшов висновку, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги, оскільки розмір такого судового збору (5 120,00 грн) становить більше 5 відсотків розміру її річного доходу, що є надмірним тягарем для заявника.

З огляду на вищевикладене, клопотання заявника про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання цієї касаційної скарги підлягає задоволенню.

Відповідно до частини сьомої статті 394 ЦПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суддя-доповідач постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Ураховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги підлягають перевірці за матеріалами справи, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів указаної вище справи.

Керуючись частиною сьомою статті 394 ЦПК України та статтею 8 Закону України «Про судовий збір»

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 5 120,00 грн.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Комунального підприємства «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації», Луцької районної державної адміністрації Волинської області, приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Дехтярук Ірини Володимирівни про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування рішень про державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

Витребувати Луцького міськрайонного суду Волинської області матеріали вищезазначеної цивільної справи № 161/3973/17.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков