Постанова

Іменем України

09 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 664/1169/14-ц

провадження № 61-33931св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Калараша А. А., Мартєва С. Ю., Петрова Є. В., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 31 жовтня 2016 року у складі судді Савчака С. П. та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 18 січня 2017 року у складі суддів: Базіль Л. В., Полікарпової О. М., Воронцової Л. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , який діє у своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , який діє у своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 ,

третя особа - служба у справах дітей Цюрупинської (Олешківської) районної державної адміністрації,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , який діє у своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , який діє у своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , третя особа - служба у справах дітей Цюрупинської (Олешківської) районної державної адміністрації, про виселення ОСОБА_1 та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: АДРЕСА_1 . За уточненими позовними вимогами ПАТ КБ «Приватбанк» просив виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між банком та ОСОБА_1 20 березня 2008 року укладено кредитний договір № НЕС0G7, за яким позичальник отримав кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 136 350 грн зі строком повернення 20 березня 2028 року. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами укладено договір іпотеки № НЕС0G7, предметом якого є квартира загальною площею 64,50 кв. м, житловою площею 40,90 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Банк звертався до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та 08 серпня 2012 року судом внесено рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу. ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося з вимогою про добровільне звільнення квартири, що підтверджується письмовими повідомленнями, та, оскільки відповідачі не звільнили квартиру, їх необхідно виселити примусово.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 31 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що, оскільки рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 08 серпня 2012 року про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано, у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» про звернення стягнення на квартиру (предмет іпотеки) відмовлено, то підстава для виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відсутня і тому у задоволенні позову слід відмовити.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 18 січня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що, оскільки судове рішення, за яким звернуто стягнення на квартиру, скасовано, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про виселення. Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив позивачу у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду поданої ним касаційної скарги на рішення апеляційного суду Херсонської області від 02 вересня 2016 року не спростовують висновків суду. Відповідно до пункту 33 постанови Пленуму Верховного суду України від 12червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» не може бути підставою для зупинення провадження у справі касаційне оскарження попередніх судових рішень.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить скасувати судові рішення та задовольнити позов, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Підстави касаційного оскарження обґрунтовано тим, що суди не врахували, що банк оскаржив у касаційному порядку рішення суду про відмову у зверненні стягнення на предмет іпотеки, а тому суд мав задовольнити його клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду спору про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

(1) Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної

Інстанцій

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Суди установили, що між банком та ОСОБА_1 20 березня 2008 року укладено кредитний договір № НЕС0G7, за яким позичальник отримав кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 136 350 грн зі строком повернення 20 березня 2028 року. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами укладено договір іпотеки № НЕС0G7, предметом якого є квартира загальною площею 64,50 кв. м, житловою площею 40,90 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з частиною другою статті 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

За змістом частини першої статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

08 серпня 2012 року Цюрупинським районним судом Херсонської області у справі № 2121/2-1009/11 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки і виселення та зустрічним позовом про застосування наслідків недійсності правочину, ухвалено рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № НЕС0G7 від 20 березня 2008 року у розмірі 36 696доларів 31 центів США, що еквівалентно 292 469грн 60 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру загальною площею 64,5 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності на підставі договору купівлі-продажу.У задоволенні зустрічного позову про застосування наслідків недійсності правочину відмовлено за необґрунтованістю.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 02 вересня 2016 року за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 08серпня 2012 року участині задоволення позову ПАТ КБ «Приватбанк»та відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано ПАТ КБ «Приватбанк»внесені ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в доларах США перерахувати у гривневий еквівалент та зарахувати на рахунок відповідно до умов договору про іпотечний кредит № НЕС0G7 від 20 березня 2008 року та кредитного договору № НЕС0G7 від 20березня 2008 року.

ПАТ КБ «Приватбанк» оскаржив рішення апеляційного суду в касаційному порядку.

Постановою Верховного Суду від 07 березня 2018 року рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 08 серпня 2012 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 02 вересня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів погоджується із висновками судів про відмову у задоволенні позову про виселення відповідачів, оскільки підставою для виселення всіх мешканців іпотечної квартири є звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення.

Разом з тим, позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки і виселення у справі № 2121/2-1009/11 після касаційного перегляду справи по суті не вирішено. Крім того, у його межах заявлено також вимогу про виселення мешканців іпотечної квартири, у задоволенні якої рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 08 серпня 2012 року відмовлено з підстав недотримання іпотекодержателем вимог частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

За змістом зазначеної норми права вимога письмового попередження про добровільне звільнення житлового приміщення стосується лише такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки, як позасудове врегулювання на підставі договору, і не застосовується в разі звернення стягнення за рішенням суду. Задоволення позову про виселення мешканців з переданого в іпотеку житлового приміщення не залежить від дотримання іпотекодержателем частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку».

Враховуючи те, що справу № 2121/2-1009/11 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки і виселення передано на новий розгляд до суду першої інстанції, звернення банку із повторною вимогою про виселення відповідачів є передчасним.

З урахуванням викладеного, відсутні підстави для зупинення провадження у цій справі до розгляду спору про звернення стягнення на предмет іпотеки й виселення.

Доводи касаційної скарги є безпідставними та не впливають за законність судових рішень у справі.

(2) Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 31 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 18 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

А. А. Калараш

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

С. П. Штелик