ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/146/19 Справа № 185/4940/17 Головуючий у першій інстанції: Головін В.О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Вітько Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про роз`яснення судового рішення у цивільній справі по апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що він є власником частини житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування 1/4 частини будинку, посвідченого 14 березня 1989 року Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою та 1/4 частини будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 31 липня 1985 року Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою за №3430. Крім нього в його частині даного житлового будинку зареєстровані його колишня дружина ОСОБА_2 , з якою він розірвав шлюб 16 січня 2006 року і яка на даний момент не є членом його сім`ї, а також ОСОБА_1 , які не є власниками даного житлового будинку і не мають права розпоряджатися будинком. Відповідачі самовільно у 2005 році відібрали у нього правовстановлюючі документи на частину його будинку і домову книгу, якими він не може скористатися, постійно погрожують йому повністю забрати його житло, стверджують, що він не отримає його і запевняють, що будинок належить їм. Відповідачі всіляко не допускають його, як власника, до своєї частини будинку на територію садиби і в приміщення самого будинку, перешкоджають проживанню позивачу і його дружині, влаштовують сварки і суперечки. Відповідачі чинять йому, позивачу, перешкоди у володінні, користуванні і розпорядженні його частиною будинку. Відповідачі змінили всі замки і не надають позивачу користуватися цими ключами, а також вільно користуватись його частиною будинку. Позивач вимушений проживати в селі Нова АДРЕСА_1 у його нинішньої дружини. В теперішній час в його частині житлового будинку знаходяться його особисті речі, якими він не може належним чином володіти і користуватися, так як відповідачі чинять йому перешкоди і забороняють входити в його ж частину будинку. Тому, уточнивши позовні вимоги, позивач просив зобов`язати відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не чинити йому перешкод у володінні, користуванні і розпорядженні належною йому частиною житлового будинку АДРЕСА_1 , усунути порушення його прав, як власника даного житлового приміщення, надати йому ключі від будинку і вільний доступ до нього, а також повернути правовстановлюючі документи на його частину будинку; вселити його в належну йому частину будинку АДРЕСА_1 (а.с. 69).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2018 року позов задоволено, вирішено зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3 перешкод у володінні, користуванні і розпорядженні належною йому на праві власності частиною житлового будинку АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_3 в будинок, надання йому вільного доступу до будинку та повернення правовстановлюючих документів на будинок і ключів від будинку. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на судовий збір в сумі по 320,00 грн., з кожного.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2018 року скасовано та ухвалено нове про часткове задоволення позовних вимог. Вирішено вселити ОСОБА_3 в належну йому на праві власності частину будинку АДРЕСА_1 . Зобов`язано ОСОБА_2 і ОСОБА_1 надати ОСОБА_3 ключі від будинку та не чинити йому перешкоди у володінні і користуванні належною йому на праві власності частиною будинку АДРЕСА_1 . В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3 перешкоди у розпорядженні належною йому на праві власності частиною будинку АДРЕСА_1 , про зобов`язання повернути правовстановлюючі документи відмовлено. Стягнуто з відповідачів на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі по 320,00 грн., з кожного.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до апеляційного суду із заявою про роз`яснення зазначеної вище постанови Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року, в якій просять роз`яснити: яку дату слід вважати датою дійсного складання повного тексту постанови від 05.02.2019 року; яку вимогу позивача («задоволену» або «залишену без задоволення») та з яких міркувань суд апеляційної інстанції вважав такою, що дійсно сплачена судовим збором 640,00 грн.; за якою з 4 вимог ОСОБА_3 - ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.07.2017 року в дійсності відкрито провадження, а саме: а) «про покладення на відповідачів зобов`язань не чинити перешкоди у розпорядженні, володінні, користуванні.."; б) «про виселення відповідачів ...»; в) «про вселення позивача»; г) «...про покладення на когось з відповідачів зобов`язань ... надати позивачу ( ОСОБА_3 ) ключі від будинку і вільний доступ, а також - повернути правовстанавлюючі документи...»; яке процесуальне рішення, з яких міркувань суд апеляційної інстанції прийняв щодо розгляду заявлених позивачем ОСОБА_3 позовних вимог «про виселення відповідачів без надання іншого житлового приміщення...»; - який саме правовстановлюючий документ на будинок АДРЕСА_1 , - та з яких міркувань суд апеляційної інстанції вважав таким, що свідчить про наявність у позивача зареєстрованого права власності на об`єкти нерухомості; до якої саме частки ( до 1/4, до 1/2, до 44/100) житлового будинку АДРЕСА_1 має бути вселеним позивач ОСОБА_3 та на підставі якого правовстановлюючого документу цю частку слід вважати такою, що належить ОСОБА_3 на праві (спільної сумісної, спільної часткової) власності (а.с. 173-177).

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується, зокрема, рекомендованими повідомленнями про завчасне вручення 26.04.2019 року судових повісток ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які долучені до матеріалів справи. Заява ОСОБА_2 від 21.05.2019 року про відкладення розгляду питання щодо роз"яснення судового рішення для надання можливості скористатися правничою допомогою, - є необґрунтованою, будь-яких доводів щодо неможливості отримання правової допомоги до даного судового засідання, враховуючи що повістка отримана завчасно 26.04.2019 року, заявником не наведено, відповідних доказів суду не надано. Відповідачі у судове засідання не з"явились, про наявність поважних причин неявки кожної з відповідачів суду не повідомлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

В пункті 21 постанови Пленуму Верхового Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18.12.2009 року N14 зазначено, що відповідно до статті 221 ЦПК ( 1618-15 ) роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Перевіривши матеріали справи, ознайомившись із заявою відповідачів про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року, колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви щодо роз`яснення зазначеного судового рішення, виходячи з наступного.

Посилання відповідачів на те, що їм незрозуміло за якими вимогами ОСОБА_3 ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.07.2017 року відкрито провадження у даній справі - не може бути предметом розгляду суду апеляційної інстанції в порядку роз"яснення судового рішення, оскільки вказана ухвала постановлена місцевим судом; роз"яснення судового рішення віднесено до компетенції суду, який відповідне рішення ухвалив.

Заява в частині роз"яснення змісту судового рішення апеляційного суду щодо виселення відповідачів задоволенню не підлягає, оскільки апеляційним судом рішення щодо виселення відповідачів не ухвалювалось, про що детально зазначено в ухвалі Дніпропетровського апеляційного суду від 28.05.2019 року, що постановлена у даній справі за заявою відповідачів про ухвалення додаткового рішення.

В мотивувальній частині постанови Дніпровського апеляційного суду від 05.02.2019 року наявне посилання на правоустановлюючі документи, що свідчать про наявність у позивача права власності на частину будинку АДРЕСА_1 , яка, відповідно до довідки КП "Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 06.06.2017 року, Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.12.2017 року, технічного паспорту на вказане домоволодіння від 31.05.2017 року, складається з коридору 1-1 допоміжною площею 5,5 кв.м., жилих кімнат 1-2, 1-3 житловою площею 16,8 та 8,2 кв.м. відповідно, санвузла 1-4 допоміжною площею 9,4 кв.м., кухні 1-5 допоміжною площею 7,5 кв.м. (а.с. 5, 47, 10 - 12). Належна позивачу зазначена частина житлового будинку АДРЕСА_1 має самостійний вхід, є відокремленою від іншої частини будинку, яка належить на праві власності сусіду ОСОБА_4 ; позов, що розглянутий у даній справі, прав та інтересів ОСОБА_4 не стосується.

Вимоги відповідачів щодо визначення, в порядку вирішення питання про роз"яснення судового рішення, розміру ідеальної частки позивача у праві власності на вказаний вище житловий будинок - не підлягають задоволенню, оскільки відповідна позовна вимога у даній справі не заявлялась.

В той же час, самий лише факт невстановлення на час розгляду даної справи розміру ідеальної частки позивача у праві власності на зазначений вище будинок не свідчить про відсутність у позивача відповідного права та не є підставою для відмови у задоволенні позову власника про його вселення до належного йому на праві власності житлового приміщення.

Крім того, колегія наголошує, що, враховуючи обгрунтування позову, право відповідачів щодо користування спірним житловим приміщенням є похідним від права власності позивача на відповідне житлове приміщення.

Постанова Дніпровського апеляційного суду від 05.02.2019 року про вселення позивача до житлового приміщення без визначення розміру належної йому на праві власності ідеальної частки - роз"ясненню, із зазначених в заяві відповідачів підстав, не підлягає.

Колегія звертає увагу, що під час виконання судового рішення, у разі виникнення потреби, учасники справи, державний виконавець, приватний виконавець не позбавлені права звернення до суду із заявою в порядку ч. 1 ст. 271 ЦПК України.

Інші вимоги заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 05.02.2019 року не підлягають задоволенню, оскільки не підлягають роз"ясненню на підставі ч. 1 статті 271 ЦПК України, не свідчать про незрозумілість судового рішення, що перешкоджає його реалізації.

Отже, колегія приходить до висновку про наявність підстав для залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року.

Керуючись ст. ст. 271, 381 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року у цивільній справі по апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді