Справа № 584/364/19
Провадження № 2/584/350/19
РІШЕННЯ

Іменем України

05.06.2019 Путивльський районний суд Сумської області

у складі: головуючого - судді Данік Я.І.

за участю: секретаря Худайкулової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Путивль у порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, який обґрунтував тим, що він спільно з третьою особою у справі має у приватній власності будинок АДРЕСА_1 , який належить їм на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом вд 5 квітня 2001 року та свідоцтва про правона спадщину за законом від 2 грудня 1998 року.

У цьому будинку зареєстрований ОСОБА_2 , проте не проживає з квітня 2011 року, і ця обставина перешкоджає вільному володінню, користуванню та розпорядженню позивачем його власністю, у зв`язку з чим просить визнати ОСОБА_2 , який є його сином, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а судові витрати покласти на нього.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність (а.с.27).

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за його відсутності (а.с.25).

Третя особа в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позову, справу просила розглядати у її відсутність (а.с.28).

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 5 квітня 2001 року позивач є власником 13/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.5).

Крім того, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом 2 грудня 1998 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є власниками 12/25 частин житлового будинку АДРЕСА_2 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла у м.Путивль Сумської області (а.с.9).

Відповідач є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.12).

В силу ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї та інших осіб.

Комісійним актом від 1 березня 2019 року, засвідченим депутатом Путивльської міської ради, зафіксовано той факт, що у зазначеному будинку з квітня 2011 року по теперішній час ОСОБА_2 не проживає (а.с.17).

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що судове рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.

У постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 Верховний Суд України дійшов правового висновку про те, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 156 ЖК України; ст.405 ЦК України).

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, оскільки як член сім`ї власника будинку відповідач понад сім років у вказаному будинку не проживає, тому його слід визнати таким, що втратив право користування цим житлом.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 12,89,141,263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ), таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя

Путивльського районного суду Я.І.Данік