П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 753/11822/18 (753/9535/17, 753/5176/18)

Номер провадження № 22-ц/824/508/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Поліщук Н. В., Шахової О. В.,

за участю секретаря судового засідання - Якушко Т. А.,

вивчивши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 11 жовтня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Комаревцевої Л.В., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У травні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 23 червня 2014 року в розмірі 12 782 грн. 23 коп. та судових витрат у розмірі 1 600 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач підписав Заяву № б/н від 23 червня 2014 року та отримав кредитні кошти у розмірі 6 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ОСОБА_1 підтвердив свою згоду, що підписана Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складають між ним та банком Договір про надання банківських послуг.

Крім того, підпис відповідача на Заяві № б/н від 23 червня 2014 року доводить ознайомлення останнього у письмовому вигляді з умовами кредитування в ПАТ КБ «Приватбанк».

Банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі, а саме надав можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Разом з тим, відповідач не надавав банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості, у результаті чого станом на 16 березня 2017 року вона становить 12 782 грн. 23 коп., з яких тіло кредиту - 2 206 грн. 59 коп., проценти за користування кредитом - 4 673 грн. 06 коп., пеня - 4 817 грн. 71 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 584 грн. 87 коп.

Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 04 липня 2017 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в розмірі 12 782 грн. 23 коп. за договором б/н від 23 червня 2014 року, а також судовий збір у розмірі 1 600 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 25 червня 2018 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення - задоволено, скасовано заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 липня 2017 року та призначено справу до розгляду в судове засідання.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 11 жовтня 2018 року (а.с.128-132) позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 09 листопада 2018 року Литвиненко О.Л. в інтересах АТ КБ «Приватбанк» надіслала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва від 11 жовтня 2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, судові витрати стягнути з відповідача.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення ухвалене без повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів та з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Так, відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що умови та правила не містять підпису відповідача, а відтак належними та допустимими доказами не підтверджено, що самі ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору.

Разом з тим, даний висновок суду не узгоджується з фактичними обставинами справи, оскільки Анкетою-заявкою відповідача підтверджується той факт, що останній був повністю проінформований про умови кредитування в Приватбанку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Відповідач власноручно засвідчив, що ознайомлений з договором про надання банківських послуг до його укладення та згоден з його умовами, зобов'язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг.

Оскільки банк надав відповідачу кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, між банком та відповідачем укладено кредитний договір, який сторонами не оспорений, а, отже, наявні законні підстави для стягнення з відповідача заборгованості, у зв`язку з порушенням останнім зобов`язань за вказаний договором.

Судом не взято до уваги, що користування відповідачем кредитними коштами банку підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по картковому рахунку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року (а.с. 154) відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано учасникам справи строк для подачі відзиву.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року (а.с. 156) зупинено апеляційне провадження у даній справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 754/13763/15-ц.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 березня 2019 року (а.с. 166) поновлено апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засідання з повідомленням учасників справи.

Представник позивача та відповідач чи його представник до суду апеляційної не з`явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином шляхом направлення рекомендованої кореспонденції.

Крім того, відповідач був повідомлений дату, час та місце слухання справи в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, а саме шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Як зазначає у свої рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів вважала за можливе розглядати справу без участі сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 23 червня 2014 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву (а.с. 9).

При підписанні вказаної Анкети-заяви відповідач надав свою згоду, що вона разом Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають між ним та банком Договір про надання банківських послуг, крім того, підтвердив ознайомлення у письмовому вигляді з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду доказів, які б підтвердили, яка саме картка була видана відповідачу, строк її дії, дату зарахування кредитних коштів на картку.

Крім того банком не надано виписки по рахунку, відкритому на ім`я відповідача, яка б свідчила про рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості та розмір грошових коштів, отриманих відповідачем.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів у повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 статті 638 ЦК України визначені умови за яких договір вважається укладеним, а саме договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Пунктом 3, 4, 6, 8 та 9 частини 3 вищевказаної статті встановлено, що інформація, яка надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про: суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України; реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування.

Якщо кредитодавець пропонує різні способи надання кредиту, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що використання інших способів надання кредиту може мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки.

Якщо платежі за послуги кредитодавця, пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, є періодичними, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що витрати на такі послуги можуть змінюватися протягом строку дії договору про споживчий кредит;

порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); попередження про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит.

Відповідно до п. 2.1.1 Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку ці Умови використання кредитних карт ПАТ КБ ПриватБанку, Пам`ятка Клієнта/Довідка про умови кредитування, Тарифи на випуск та обслуговування кредитних карт, а так само Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, встановлюють правила випуску, обслуговування та використання кредитних карток Банку. Дані Умови регулюють відносини між банком та клієнтом з випуску та обслуговування карт. Банк випускає клієнту картку на підставі заяви, належним чином заповненої та підписаної клієнтом. Випуск карти та відкриття рахунку карти здійснюється в разі прийняття банком позитивного рішення про можливість випуску клієнту картки. Клієнт зобов`язується виконувати правила випуску, обслуговування та використання карт банку та при наявності додаткових карт забезпечити виконання правил власниками додаткових карт.

Пунктом 2.1.1.2.1 вищевказаних Правил встановлено, що для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві.

Як вбачається з матеріалів справи, у Анкеті-заяві містяться лише анкетні дані відповідача та волевиявлення останнього на отримання кредитної картки.

Відповідно до Витягу з Умов та правил надання банківських послуг банк у разі прийняття позитивного рішення випускає клієнту картку на підставі Заяви.

Разом з тим, з копії Анкети-заяви неможливо встановити, яке саме рішення було прийнято банком та тип банківської картки, яку отримав відповідач: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD», у разі її отримання, а, отже, і відсоткову ставку за користування кредитом, яка безпосередньо залежить від типу банківської картки.

Крім того, у матеріалах справи відсутні відомості щодо ознайомлення ОСОБА_1 з Пам`яткою клієнта, яка є невід`ємною складовою Договору про надання банківських послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 82 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що підписана Анкета-заява є належним підтвердженням ознайомлення відповідача з умовами кредитування, не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки позивачем не надано підписаних ОСОБА_1 Умов та правил надання банківських послуг, які містять істотні умови договору.

З Анкети-заяви, долученої до позовної заяви, вбачається, що відповідач підтвердив ознайомлення з вищевказаними Умовами, однак не відомо в якій саме редакції.

Крім того, позивачем не надано будь-яких відомостей стосовно номеру карткового рахунку, відкритого на ім`я відповідача, та даних щодо відсоткової ставки і типу кредитної картки.

Так, позивач стверджує, що відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 6 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак в Анкеті-заяві не було визначено розміру кредитного ліміту.

Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач в апеляційній скарзі, не є належним підтвердженням наявності цієї заборгованості, оскільки з нього неможливо встановити, які саме тарифи застосовувались при її нарахуванні.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог оскільки позивачем не надано суду доказів досягнення між сторонами домовленостей щодо всіх істотних умов Договору про надання банківських послуг..

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність позивачем наявності заборгованості за кредитним договором, а відтак відмовляє в задоволенні апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 11 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 06 червня 2019 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: Н. В. Поліщук

О. В. Шахова