Провадження №2-з/359/81/2019
Справа №359/5701/19
УХВАЛА

Іменем України

11 жовтня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, якою просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами: 322088400:02:003:0519, 322088400:02:003:0518, 322088400:02:003:0517, 322088400:02:003:0449, 322088400:02:003:0448, 322088400:02:003:0200, 322088400:02:003:0149, 322088400:02:003:0193 та 322088400:02:003:0192, а також до набрання чинності рішенням у цивільній справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вказаних земельних ділянок.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 вказав на те, що ним пред`явлено позов до Бориспільської РДА, ГУ Держгеокадастру у Київській області, ТОВ «Вібстон Аеро» про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсним свідоцтва про право власності на землю, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. Предметом даного спору є земельна ділянка площею 3,65 га з кадастровим номером :02:003:0524 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником якої є ОСОБА_1 . При цьому його права як власника є порушеними, оскільки відповідно до Національної кадастрової системи на дану земельну ділянку накладаються земельні ділянки з кадастровими номерами: 322088400:02:003:0519, 322088400:02:003:0518, 322088400:02:003:0517, 322088400:02:003:0449, 322088400:02:003:0448, 322088400:02:003:0200, 322088400:02:003:0149, 322088400:02:003:0193 та 322088400:02:003:0192. ОСОБА_1 вважає, що існує досить велика ймовірність того, що відповідачі по справі, власники земельних ділянок, яких ідентифікувати поки що не має можливості, в будь-який момент можуть здійснити відчуження незаконно переданих їм Бориспільською РДА земельних ділянок у власність, на користь інших осіб, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Заслухавши пояснення представника заявника ОСОБА_2 , представника відповідача Глущенко З.В., дослідивши подану заяву про забезпечення позову, суд дійшов до наступних висновків.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п.1 та п.2 ч.1, ч.2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

До того ж суд вважає за необхідне звернути увагу на положення ч.3 ст.150 ЦПК України, згідно з яким заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, приєднаної до заяви про забезпечення позову, власником спірного земельної ділянки площею 1,9428 га з кадастровим номером :02:0003:0449, яка розташовується на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області є ОСОБА_3 .

За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України саме на заявника покладається обов`язок доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Всупереч цьому, заява про забезпечення позову та письмові докази, які приєднані до неї, не містять відомостей щодо власників всіх спірних земельних ділянок.

Вказана обставина позбавляє можливості суд вирішити питання про забезпечення позову у спосіб, запропонований позивачем.

Поряд з цим, слід зазначити, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно осіб, які не є відповідачами у справі є прямим та грубим порушенням конституційних прав власника, гарантованих ст.41 Конституції України.

З огляду на це, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 та ч.2 ст.149, п.1 ч.1 ст.150, п.1 ч.1 ст.152, ч.1 ст.153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Журавський