ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/807/1385/19 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04» червня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Бєлки В.Ю.,

секретар: Ващенко З.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, Орган опіки та піклування Центральної районної у м. Дніпрі ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який протягом розгляду справи уточнив, до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у період з 2007 року по 2011 року перебував з ОСОБА_2 у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу.

В період спільного життя з відповідачем однією сім`єю народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після припинення фактичних шлюбних відносин, з відповідачем була домовленість про побачення з дитиною у будні та вихідні дні, на відпочинок за межами країни, на що вона надавала свій дозвіл.

Проте приблизно з серпня 2017 року він не має можливості спілкуватися з дитиною, на звернення до відповідача щодо надання можливості спілкування з донькою, відповідач не реагувала. Будь-яке спілкування з дитиною стало неможливим, оскільки відповідач ізолювала її за місцем свого проживання. Намагання побачити та поспілкуватися з дитиною не мають ніякого результату, оскільки за місцем реєстрації зі слів батьків відповідача дитина відсутня. Інше місце проживання/перебування дитини невідоме. Відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною.

На підставі зазначеного остаточно просив:

- усунути йому перешкоди у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та у її вихованні;

- визначити участь батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким способом, як періодичні побачення і зустрічі ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 без присутності матері дитини за наступним графіком: двічі на тиждень у будь-які будні дні за наявної можливості у батька з попередженням матері дитини та з урахуванням режиму дитини з 15-00 години до 21.00 години; вихідні дні кожної першої та третьої неділі місяця з 08-00 години суботи до 20-00 години неділі наступного дня; у період шкільних канікул додатково два рази на тиждень в будні дні за наявної можливості у батька з попередженням матері дитини з 08-00 години до 11-00 години наступного дня; в літній період часу - 21 календарний день у будь-який період проживання дитини із батьком з попередженням матері та з урахуванням режиму дитини; безперешкодно зустрічатися для поздоровлення дитини з Днем народження, Новим роком, Різдвом, Пасхою та іншими святами, хоча б такі зустрічі відбувались поза встановленим графіком, проводити із дитиною вказані свята за домовленістю із матір`ю почергово: один рік - із матір`ю ОСОБА_2 , наступний рік - із батьком ОСОБА_1 ;

- визначити наступний порядок побачення та зустрічей батька ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : проведення спільного часу батька з донькою поза місцем проживання дитини, в тому числі з можливістю проведення часу у м. Запоріжжі з ночівлями доньки у батька ОСОБА_1 за адресою його проживання на момент ухвалення рішення: АДРЕСА_1 , у визначеному режимі, з можливістю відвідування розважальних дитячих закладів, кінотеатрів, кафе, дитячих атракціонів, концертів, дитячих вистав з наступним поверненням дитини матері ОСОБА_2 , можливістю спільного відпочинку батька із донькою за межами міста Запоріжжя.

- судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 травня 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи Орган опіки та піклування Центральної районної у м. Дніпрі ради.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2019 року позов задоволено частково.

Усунуто ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та у її вихованні.

Визначено участь батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері дитини за наступним графіком та порядком: періодичні побачення і зустрічі ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 два рази на місяць у вихідні дні кожної першої та третьої неділі місяця з 08-00 години суботи до 20-00 години неділі наступного дня шляхом проведення спільного часу батька з донькою у м. Запоріжжі з ночівлею у батька ОСОБА_1 за адресою його проживання на момент ухвалення рішення: АДРЕСА_1 , у визначеному режимі, святкові дні, канікулярні дні, спільний відпочинок в літній період часу за попередньою домовленістю з матір`ю дитини ОСОБА_2 з урахуванням режиму дитини та тих обставин, що батько ОСОБА_1 особисто буде забирати та повертати дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до матері ОСОБА_2 та обов`язкового пересування дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , між м. Дніпро та м. Запоріжжя в обов`язковому супроводженні батька дитини ОСОБА_1

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн.

В задоволенні решти частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне врахування інтересів дитини, недотримання принципу рівності прав батьків щодо участі у вихованні дитини та забезпечення вільного та безперешкодного спілкування батьків з дитиною в інший, окрім встановлений судом період часу, просить рішення суду в частині «...святкові дні, канікулярні дні, спільний відпочинок в літній період часу за попередньою домовленістю з матір`ю дитини ОСОБА_2 з урахуванням режиму дитини...» змінити наступним чином: «...у період шкільних канікул додатково два дні на тиждень в будні дні за наявної можливості у батька з попередженням матері дитини та з урахуванням режиму дитини; в літній період часу - 21 календарний день протягом липня та/або серпня місяця з попередженням матері та з урахуванням режиму дитини; безперешкодно зустрічатися для поздоровлення дитини з Днем народження, Новим роком, Різдвом, Пасхою та іншими святами хоча б такі зустрічі відбувались поза встановленим графіком, проводити із дитиною вказані свята за домовленістю із матір`ю почергово: один рік - із матір`ю ОСОБА_2 , наступний рік - із батьком ОСОБА_1 з урахуванням режиму дитини...», в іншій частині рішення залишити без змін, судові витрати покласти на відповідача.

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що не чинила перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що існування обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку, не доведено, безпосередня участь батька у вихованні доньки, регулярне спілкування між ними буде повністю відповідати інтересам дитини, визначений в позовній заяві спосіб участі позивача у вихованні не враховує зміну життєвих обставин, зростання дитини, режиму дня дитини та є намаганням захистити свої права в майбутньому.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебував разом з ОСОБА_2 у період з 2007 по 2011 у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу.

В період спільного життя з відповідачем однією сім`єю у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Після припинення фактичних шлюбних відносин дитина залишилась проживати разом з ОСОБА_2

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 25.07.2018 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з актом обстеження умов проживання, складеного спеціалістами відділу по Дніпровському району служби у справах дітей Запорізької міської ради 27.07.2018, за адресою: АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 , умови для проживання задовільні.

За даними довідки від 26.07.2018 року №1/11-609 та характеристики від 01.11.2017 року ПАТ «Запоріжтрансформатор» ОСОБА_1 працює з 29.08.2012 року на посаді вальцювальник (холодноштампувальні роботи) та отримує матеріальний дохід, за місцем працевлаштування характеризується позитивно.

Відповідно до довідки КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради від 25.10.2017 №2938 ОСОБА_1 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, до довідки КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради від 25.10.2017 року - на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває, до довідки Департаменту інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України Серія AAA №0355355 - на території України станом на 31.10.2017 до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Центральної районної у м. Дніпрі ради від 22.08.2018 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні ОСОБА_3 у вигляді зустрічей: перша та третя субота кожного місяця з 9.00 год. до 20.00 год.; перша та третя неділя кожного місяця з 9.00 год. до 18.00 год.; зустрічі з ночівлею, святкові дні, канікулярні дні, спільний відпочинок за попередньою домовленістю з матір`ю дитини ОСОБА_2 з урахуванням, що батько ОСОБА_1 особисто буде забирати та повертати дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до матері ОСОБА_2 та обов`язкового пересування дитини ОСОБА_3 між м. Дніпро та м. Запоріжжя в обов`язковому супроводженні батька дитини ОСОБА_1 .

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року, (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (справа "Хант проти України", № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (справа "Мамчур проти України" № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України).

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

Згідно з частинами другою та третьою статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частини перша, друга статті 159 СК України).

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

При цьому суди повинні також ураховувати, що при вирішенні такого спору першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Зазначені положення законодавства дають підстави для висновку, що при визначенні способу участі батька у вихованні дитини береться до уваги прихильність дитини до батька, її вік і стан здоров`я, особисті характеристики батька (стан психічного здоров`я, наявність шкідливих звичок), його ставлення до виконання батьківських обов`язків тощо.

Встановлення графіку побачень батька з дитиною спрямоване на реалізацію права дитини спілкуватися з тим із батьків, хто проживає окремо від неї, оскільки збереження зв`язків з обома батьками найкраще відповідає інтересам дитини.

Кількість і тривалість таких побачень суд повинен визначити із урахуванням фактичних обставин справи, зокрема віку дитини, її стану здоров`я, прихильності до батька, створення батьком за місцем свого проживання належних умов для проживання дитини тощо.

Повно та всебічно встановивши обставини справи, оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням на предмет їх належності, достовірності та достатності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність обставин, що свідчили б про негативні наслідки спілкування ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявність бажання ОСОБА_1 приймати участь у вихованні дитини, наявність перешкод з боку відповідача.

Суд першої інстанції обґрунтовано з урахуванням висновку органу опіки та піклування Центральної районної у м. Дніпрі ради від 22.08.2018 року визначив порядок спілкування батька з дитиною шляхом періодичних побачень і зустрічей два рази на місяць у вихідні дні кожної першої та третьої неділі місяця з 08-00 години суботи до 20-00 години неділі наступного дня шляхом проведення спільного часу у м. Запоріжжі з ночівлею у батька ОСОБА_1 , у визначеному режимі, з проведенням святкових днів, канікулярних днів, спільного відпочинку в літній період часу за попередньою домовленістю з матір`ю дитини ОСОБА_2 з урахуванням режиму дитини.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За приписами ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Фактично, незгода ОСОБА_1 з визначеним судом першої інстанції порядком виховання та спілкування з дитиною обґрунтована побоюваннями щодо недосягнення в майбутньому попередніх домовленостей з матір`ю дитини ОСОБА_2 щодо побачень з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період шкільних канікул, літній період часу та для поздоровлення дитини з днем народження, Новим роком, Різдвом, Пасхою та іншими святами, тобто можливого майбутнього порушення його права на спілкування з дитиною в зазначені дні.

Доказів існування зазначених ОСОБА_1 обставин на час розгляду справи позивачем не надано.

Оскільки відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв запропонований позивачем спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною у зв`язку з тим, що діючим законодавством не передбачено захист прав особи, які можуть бути порушені в майбутньому.

Визначаючи порядок виховання та спілкування з дитиною в зазначені дні, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність попередньої домовленості щодо зустрічей в святкові дні, канікулярні дні, спільний відпочинок в літній період часу з матір`ю дитини ОСОБА_2 , виходячи з необхідності врахування інтересів та побажань дитини з урахуванням її віку - 12 років, режиму дня, розвитку та потреб.

ОСОБА_1 не позбавлений права у разі зміни обставин звернутись до суду з позовом про визначення іншого способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Інші приведені в апеляційній скарзі доводи є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа "Проніна проти України", № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 06 червня 2019 року.

Головуючий

Судді: