Номер справи 220/1748/19
Номер провадження № 2/220/475/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Яненко Г.М.,

при секретарі - Черняєвій С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Великоновосілківського районного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

ВСТАНОВИВ:

08.07.2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини.

Позов мотивовано тим, що з 09.07.2014 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У серпні 2018 року, внаслідок побиття чоловіком, позивач захворіла, перенесла хірургічну операцію, стала непрацездатною отримавши статус інваліда 1 групи загального захворювання. Ще до 05.03.2019 року відповідач доглядав за дружиною, але 05.03.2019 року покинув її з дитиною та переїхав проживати за іншою адресою. На момент подачі даного позову, в провадженні суду вже перебувала позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. 22.07.2019 року за рішенням суду, копію якого позивач долучила до даної справи, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано та з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час позивач, разом з дитиною, проживає окремо від відповідача, вимушена одна утримувати дитину будучи непрацездатною особою, до розірвання шлюбу стала інвалідом не маючи можливості самостійно заробляти на життя, знаходиться у скрутному матеріальному становищі та враховуючи не досягнення згоди щодо надання матеріальної допомоги відповідачем, вона змушена була звернутися до суду з вказаним позовом.

В судове засідання позивач не з`явилась, але згідно її заяви, долученої до матеріалів справи, просила про розгляд справи у її відсутність та на позовних вимогах наполягала.

Відповідач також, згідно окремо надісланої заяви, просив про розгляд справи у його відсутність, долучивши до заяви документи згідно яких доводив, що позовні вимоги є надмірними, з викладеними обставинами щодо наявності у нього свого окремого житла та можливості заробляти гроші перевезеннями на вантажному автомобілі не погодився, підтверджуючи, що проживає разом з хворою, непрацездатною матір`ю у її будинку, не маючи у власності жодного житла, а вантажівка, яка перебуває у його користуванні знаходиться у неробочому стані та не придатна до експлуатації. Крім того відповідач пояснив, що сплачує аліменти як спільній з позивачем доньці за рішенням суду так і іншій дитині від іншого шлюбу за усною домовленістю. Таким чином, на думку відповідача, враховуючи фактичне утримання ним двох дітей (сплату аліментів) та піклування за хворою матір`ю надає підстави для сплати ним аліментів позивачці в меншій сумі ніж нею заявлено в позовній заяві.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим справу розглянути без участі сторін, за наявними документами.

Розглянувши матеріали судом встановлено:

За рішенням суду від 22.07.2019 року яке набрало законної сили 22.08.2019р., між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірвано шлюб зареєстрований 09.07.2014 року та з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, з моменту звернення позивачки до суду, тобто з 18.03.2019 року. Реєстрація шлюбу та народження дитини сторін підтверджується також відповідними копіями свідоцтв (а.с. 7-8).

За змістом медичної довідки до акта огляду медико соціальною експертною комісією, повідомлення підприємству, установі, організації про результати огляду медико соціальною експертною комісією та повідомлення закладу охорони здоров`я про рішення МСЕК, долучених до матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 19.12.2018 року отримала статус інваліда 1 групи захворювань та потребує постійного стороннього догляду та лікування нейрохірурга, онколога (а.с. 5-6).

Таким чином достовірно встановлено, що позивач, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з відповідачем стала непрацездатною та після того шлюб між сторонами розірваний.

Ч.ч. 1-4 ст. 75 СК України передбачено право одного з подружжя на утримання. Дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання у цьому випадку триває протягом трьох років від дня розірвання шлюбу.

Відтак право на утримання виникає за наявності передбачених законом підстав, про відсутність у нього однієї з яких заявляє відповідач, а саме можливості надавати таку допомогу колишній дружині. Так за змістом його письмової заяви, він не працює, проживає з непрацездатною, хворою матір`ю, доглядає за нею, джерел доходів та власного житла не має, сплачує аліменти на двох неповнолітніх дітей, тому суму, заявлену позивачем у 1500, 00 грн. вважає надмірною, погоджуючись сплачувати аліменти у розмірі 1000,00 грн.

Беззаперечних доказів наявності або відсутності у відповідача можливості сплачувати аліменти колишній непрацездатній дружині сторонами фактично не надано, але згідно письмових заяв сторін, твердження, не заперечені сторонами надають підстави вважати правомірним звернення позивача до суду з даною позовною заявою.

Тому оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Відповідач, згідно своєї заяви проти задоволення позовних вимог не заперечив, але погодився на сплату суми аліментів колишній дружині у розмірі 1000,00 грн., від так твердження відповідача, що він може надавати матеріальну допомогу колишній дружині знаходять своє підтвердження.

Як зазначено вище в СК України закріплено випадки виникнення права на утримання після розірвання шлюбу. Зокрема у випадку якщо протягом шлюбу один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду у зв`язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім`ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення. В нормі надається приблизний перелік обставин, які стають на перешкоді одному з подружжя набути певного професіонального і відповідно соціального статусу.

Право на утримання за наявності передбачених обставин виникає лише з моменту розірвання шлюбу і триває протягом 3 років, тому що саме у зв`язку з порушенням сімейних зв`язків фінансова забезпеченість такого з подружжя стає під загрозу. Він не має самостійних фінансових важелів і після розірвання шлюбу не може підтримувати той рівень життя, якого подружжя досягло шляхом взаємних зусиль, ризикуючи опинитися в кризовому становищі. Для набуття певного професійного рівня потрібен час. Тому необхідно визнати справедливим закріплення обов`язку по утриманню колишнього подружжя протягом цього часу, за умови, що він потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Якщо позов про стягнення аліментів подано до суду після спливу певного проміжку часу з моменту розірвання шлюбу, аліменти присуджуються лише на час, що залишився до закінчення 3-річного строку з моменту розірвання шлюбу.

Відповідно до положень ст. 80 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Відтак судом встановлена правомірність та можливість на утримання позивача відповідачем, а тому заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини яка за період існування шлюбу набула статус непрацездатної особи, шлюб між сторонами розірвано, позивач проживає з дитиною яка знаходиться на її утриманні, також підлягають задоволенню частково, з урахуванням фінансових можливостей відповідача.

Згідно ст. 88 ЦПК України, сплату судового збору суд покладає на відповідача.

На підставі ст. 75, 76, 80 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як колишньої дружини, що стала непрацездатною до розірвання шлюбу, в розмірі 1000,00 грн. в твердій грошовій сумі щомісячно, протягом трьох років після розірвання шлюбу, починаючи стягнення з 22.08.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.М. Яненко