1Справа № 335/5973/19 2-н/335/332/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Проценко А.М., розглянувши заяву комунального підприємства «Наше місто» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, електропостачання та газопостачання,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява комунального підприємства «Наше місто» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, електропостачання та газопостачання.

Перевіривши матеріали вказаної заяви, приходжу до наступного висновку.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Зі змісту поданої заяви та доданих до неї документів випливає, що КП «Наше місто» було визначено з 01.09.2016 року виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій у м. Запоріжжі, що підтверджується копією рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 311 від 24.06.2016 року.

Крім того, на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 494 від 26.08.2016 року відповідні об`єкти житлового фонду були передані у господарське відання заявника. Однак, копія або витяг з актів приймання-передачі житлового фонду, що є додатком до зазначеного рішення, заявником до заяви про видачу судового наказу надано не було. Вказана обставина позбавляє суд можливості перевірити факт перебування будинку, в якому мешкає боржник, в господарському віданні КП «Наше місто».

Також, додані до заяви про видачу судового наказу довідка і розрахунок суми заборгованості свідчать про те, що пред`явлена КП «Наше місто» сума заборгованості по утриманню будинку та прибудинкової території у розмірі 9487,55 гривень за період з вересня 2016 року по травень 2019 року, яка складається з суми заборгованості по утриманню будинку у розмірі 1193,67 гривень, суми відшкодування за спожиту електроенергію у розмірі 6898,68 гривень, газопостачання у розмірі 1395,20 гривень.

Перевіряючи наявність у заявника права грошової вимоги про стягнення з боржника вказаної заборгованості, суддя виходить з такого.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - це послуги з прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо.

Послуги з електропостачання та газопостачання є окремим видом житлово-комунальних послуг і не входить до складу послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідно до вказаного вище Закону.

Правовідносини з постачання електричної енергії та газопостачання врегульовані ЦК України та спеціальним законодавством.

Заявником надано копію договору про постачання природного газу для потреб побутових споживачів № 114114F5GKAN047/11/2017/03/Т від 31.03.2017 року, укладеного між ТОВ „Запоріжгаз Збут та КП „Наше місто, відповідно до умов якого предметом договору визначено наступне: постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2017 році природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором. Перелік ЕІС-код точок комерційного обліку споживача, по яких буде здійснюватися постачання та постачальником наведено в додатку № 1, що є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до умов договору, подання природного газу встановлено на 2017 рік, тоді як заявлена заявником сума заборгованості нарахована за період з вересня 2016 року по травень 2019 року. Таким чином, вимога про стягнення заборгованості по газопостачанню є необґрунтованою, оскільки матеріали заяви не підтверджують факту надання заявником вказаних послуг або право заявника на стягнення з боржника заборгованості по оплаті цих послуг.

В обґрунтування доводів заяви КП „Наше місто надано копію договору про постачання електричної енергії № 13758 від 01.09.2016 року, укладеного між ВАТ „Запоріжжяобленерго та КП „Наше місто, відповідно до умов якого предметом договору визначено наступне: Постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 „Обсяги постачання електричної енергії споживачу, а споживач сплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точки продажу електричної енергії визначаються додатком № 2 „Точки продажу електричної енергії споживачу.

Проте, матеріали заяви не містять відповідних додатків до вказаного договору, тому встановити, на забезпечення потреб яких електроустановок споживача, у яких обсягах та до яких точок продажу електричної енергії подано та використано електричну енергію, є неможливим. У зв`язку з цим матеріалами справи не підтверджено, що придбана заявником електроенергія, по якій нарахована заборгованість, заявлена до стягнення, за даним договором була використана на утримання будинку та прибудинкової території будинку за місцем проживання боржника у справі.

Крім того, у п. 9.4 Договору строк його дії визначено до 31.03.2017 року, тоді як сума заборгованості нарахована за період з вересня 2016 року по травень 2019 року.

Доданий заявником додаток до рішення Запорізької міської ради №441 від 15.08.2016 року, про тарифи житлово-комунальних послуг, не підтверджує споживання боржником ОСОБА_1 електроенергії на підставі зазначеного договору.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

В даному випадку суд вважає всі вимоги заявника взаємопов`язаними і окремий їх розгляд є неможливим, оскільки охоплюються одним видом правовідносин, що виникли в процесі утримання нерухомого майна боржника.

З урахуванням вказаних недоліків заяви КП «Наше місто» та особливостей розгляду судом справ наказного провадження, який здійснюється без судового засідання, повідомлення заявника і боржника, їх допиту, законні підстави для видачі судового наказу відсутні, оскільки заявником не обґрунтовано право вимоги стягнення вказаної у заяві заборгованості.

За викладених обставин, приходжу до висновку про необхідність відмовити комунальному підприємству «Наше місто» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, електропостачання та газопостачання.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 163, 165, 166, 352, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити комунальному підприємству «Наше місто» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, електропостачання та газопостачання.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А.М. Проценко