Ухвала

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 530/1731/16-ц

провадження № 61-39028свп18

Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач)

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., Олійник А. С., Погрібного С. О., Синельникова Є. В., Стрільчука В. А., Ступак О. В., Усика Г. І., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне підприємство «Агроекологія»,

третя особа - відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву Приватного підприємства «Агроекологія» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агроекологія», третя особа - Відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області про визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства «Агроекологія» (далі - ПП «Агроекологія») про визнання правочину недійсним.

06 листопада 2017 року від ПП «Агроекологія» в особі представника Мельникова Д. О. надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_1 про стягнення переплачених коштів орендної плати. Аналогічні зустрічні позовні заяви надійшли 04 грудня 2017 року, 17 січня 2018 року та 18 січня 2018 року.

Короткий зміст судових рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 17 квітня 2018 року у прийнятті зустрічних позовних заяв ПП «Агроекологія» відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ПП «Агроекологія» звернулося до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 01 червня 2018 року апеляційну скаргу ПП «Агроекологія» на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 17 квітня 2018 року про відмову у прийнятті зустрічних позовних заяв повернуто заявнику.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року касаційну скаргу ПП «Агроекологія» задоволено частково, ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 01 червня 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Короткий зміст заяви

У січні 2019 року ПП «Агроекологія» звернулося до суду із заявою про розподіл судових витрат.

Заява мотивована тим, що судом касаційної інстанції не було вирішено питання про розподіл судових витрат. Оскільки указаною постановою касаційну скаргу ПП «Агроекологія» задоволено частково, тому просило суд стягнути з ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 1 762 грн.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року, відповідно до частини першої статті 403 ЦПК України, справу передано на розгляд Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що наявні підстави для передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Звертаючись до суду з заявою про розподіл судових витрат, ПП «Агроекологія» просило розподілити судові витрати, понесені ним у зв`язку з поданням касаційної скарги.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами.

Так, постановою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року касаційну скаргу ПП «Агроекологія» задоволено частково, ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 01 червня 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Тобто зміни чи ухвалення нового рішення не відбулося.

Таким чином, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, ураховуючи викладене, а також те, що Верховний Суд дійшов висновку про передачу справи на новий розгляд до суду першої інстанції вважає, що відсутні підстави для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, передбачених частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України та підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України.

Верховний Суд зазначає, що судові витрати пов`язані з розглядом відповідної касаційної скарги підлягають розподілу за результатами нового розгляду спору та ухвалення остаточного рішення, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 27 червня 2018 року № 756/1529/15-ц (провадження № 14-242 цс18), від 13 березня 2019 року № 753/1534/16-ц (провадження № 14-56цс19) при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат також вважала, що оскільки за наслідками розгляду касаційної скарги оскаржувані рішення скасовані та справа направлена на розгляд до суду першої (апеляційної) інстанції, розподіл судових витрат не здійснюється.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2018 року, касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, постанову Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2018 року скасовано, справу № 756/2157/15-ц передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Питання про розподіл судових витрат не вирішувалось.

При цьому додатковою постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2019 року заяву ОСОБА_4 задоволено, стягнуто ПАТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_4 7 308 грн судових витрат, понесених у зв`язку поданням касаційної скарги у справі № 756/2157/15-ц.

Зазначене свідчить про існування різного підходу до розуміння та тлумачення положень підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України між судовими колегіями різних судових палат Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Висновки за результатами розгляду заяви

Відповідно до частини другої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне відступити від висновку щодо можливості розподілу судових витрат, понесених у зв`язку поданням касаційної скарги, на підставі підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України, у разі направлення справи Верховним Судом на новий розгляд до суду першої (апеляційної) інстанції.

Однакове застосування закону забезпечуватиме реалізацію верховенства права, рівність перед законом та правову визначеність у державі. Єдність у практиці застосування одних й тих самих норм права поліпшуватиме громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також сприятиме утвердженню довіри до судової влади в цілому.

Ухвалення протилежних чи суперечливих судових рішень, особливо судом вищої інстанції, може спричинити порушення права на справедливий суд, закріпленого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень.

Згідно з частиною другою статті 403 ЦПК України та з урахуванням наведеного наявні підстави для передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Керуючись статтями 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Передати на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справу № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) за заявою Приватного підприємства «Агроекологія» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агроекологія», третя особа - Відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області про визнання правочину недійсним.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. О. Кузнєцов

Судді: О. В. Білоконь Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник А. С. Олійник

С. О. Погрібний Є. В. Синельников

В. А. Стрільчук О. В. Ступак

Г. І. Усик С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк