Провадження № 22-ц/801/1049/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О.О.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 рокуСправа № 127/14239/16-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Ковальчука О.В., Шемети Т.М., секретар Кирилюк Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 березня 2019 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, постановлену суддею Венгрин О.О. (повний текст ухвали виготовлений 25 березня 2019 року), у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єгорової Марини Євгенівни, товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», товариства з обмеженою відповідальністю «Дідков», ОСОБА_1 , третя особа: департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради, про визнання недійсною та скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсним договорів купівлі-продажу,

встановив:

31 серпня 2018 року представник ОСОБА_1 - адвокат Мишковська Т.М. звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 квітня 2017 року у вказаній справі, у якій просила скасувати вказане рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заява мотивована тим, що підставою для ухвалення рішення у даній справі стало рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 травня 2016 року у справі №127/17887/15-ц, яким визнано недійсним договір факторингу №15 від 28.11.2012, який був укладений між ПАТ «СведБанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» в частині відступлення права грошової вимоги за кредитним договором від 24.12.2007, та визнано недійсним договір №6970 про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 24.12.2007.

Визнання недійсним договору факторингу стало підставою для визнання недійними наступних договорів купівлі-продажу квартири та скасування державної реєстрації права власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 01 серпня 2018 року рішення суду від 17 травня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову.

ОСОБА_1 зазначає, що постановою апеляційного суду скасовано рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, за переглядом якого він звертається, тобто вказана постанова є нововиявленою обставиною у розумінні п. 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 березня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 квітня 2017 року у даній справі.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати оскаржувану ухвалу та скасувати рішення від 18 квітня 2017 року, постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що саме рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.05.2016 у справі №127/17887/15-ц, яким визнано недійсним договір факторингу, лягло в основу судового рішення у даній справі; рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 14.03.2012, про яке зазначається в оскаржуваній ухвалі та рішенні від 17.05.2016, не впливає на вирішення справи та має інформаційний характер.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Від інших учасників справи відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

По справі встановлено, що 09.04.2015 за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» зареєстроване право власності на квартиру на підставі іпотечного договору №0101/1207/71-093-Z-01 від 24.12.2007 (а.с.184 т.1).

09.04.2015 між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Дідков» укладений договір купівлі-продажу цієї квартири, що підтверджується копію договору та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.04.2015 (а.с.10-11, 213 т.1).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з 20.10.2015 вказана квартира, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 20.10.2015, належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с. 8 т.2).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.05.2016 визнано недійсним договір факторингу №15 від 28.11.2012, укладений між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» в частині відступлення права грошової вимоги за кредитним договором від 24.12.2007 та визнано недійсним договір №6970 від 28.11.2012 про відступлення прав за іпотечним договором (а.с.17-21).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2017, з урахуванням ухвали про виправлення описки, визнано недійсною та скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру, зареєстровану на ТОВ «ФК «Вектор Плюс», та визнано недійсними послідуючі договори купівлі-продажу вказаної квартири (а.с.82-85,97 т.2).

31.08.2018 ОСОБА_1 подав заяву про перегляд рішення від 18.04.2017 за нововиявленими обставинами.

Як слідує із змісту заяви, ОСОБА_1 вважає, що постанова Апеляційного суду Вінницької області від 01.08.2018, якою скасовано рішення, що стало підставою для ухвалення рішення у даній справі (справа №127/17887/15-ц), є нововиявленою обставиною у справі у розумінні п. 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для перегляду за нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 квітня 2017 року у даній справі, оскільки не встановлено преюдиційного зв`язку між цим рішенням та рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 травня 2016 року в справі №127/17887/15-ц, яке скасоване постановою Апеляційного суду Вінницької області від 01 серпня 2018 року.

Рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами (ч. 1 ст. 423 ЦПК України).

У п. 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України зазначено, що підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 9 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року №4, скасування судового рішення може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору.

Вирішуючи питання про скасування судового рішення із зазначених підстав, суди мають виходити з преюдиційного зв`язку судових рішень, зокрема, із того, що між рішеннями має існувати матеріально-правовий зв`язок, факти, встановлені в одній із справ, мають значення для іншої справи.

Визнаючи недійсною та скасовуючи державну реєстрацію права власності на спірну квартиру, зареєстровану на ТОВ «ФК «Вектор Плюс», і як наслідок визнаючи недійсними послідуючі договори купівлі-продажу, суд першої інстанції прийшов до наступних висновків.

По-перше, право ОСОБА_2 як власника нерухомого майна та іпотекодавця було порушено, оскільки на момент реєстрації прав на нерухоме майно за ТОВ «ФК «Вектор Плюс» існувало рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 14.03.2012, яким задоволено вимоги ПАТ «Сведбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказане рішення набрало законної сили.

По-друге, ТОВ «ФК «Вектор Плюс» не мало законних підстав реєструвати за собою право власності на спірну квартиру, а отже подавати нотаріусу відповідну заяву, а нотаріус - здійснювати таку реєстрацію на підставі договору іпотеки, так як ТОВ «ФК «Вектор Плюс» не є стороною договору іпотеки. Внаслідок цього відбулося набуття права власності всупереч положенням ст.ст. 328, 334, 346 ЦК України, які регламентують підстави набуття та підстави припинення права власності.

По-третє, державна реєстрація прав на нерухоме майно вчинена приватним нотаріусом не за місцем розташування об`єкта нерухомого майна, тобто не в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації.

Дійсно, в рішенні, яке просить переглянути ОСОБА_1 , згадується рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.05.2016 у справі №127/17887/15-ц, а саме результат розгляду справи.

У рішенні згадано ст. 61 ЦПК України, відповідно до якої обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Згадуючи про рішення суду за 2016 рік, а саме резолютивну його частину, судом в рішенні за 2017 рік не зазначено обставин, які встановлені рішенням суду за 2016 рік і які не підлягають доказуванню, а тому заявником не обґрунтовано, які саме обставини, встановлені у справі за 2016 рік, і яким чином вплинули на прийняття рішення, яке заявник просить переглянути.

Дослідивши мотивувальну частину рішення від 18.04.2017 колегія суддів прийшла до висновку, що рішення, яким визнано недійсною та скасовану державну реєстрацію права власності на спірну квартиру, зареєстровану на ТОВ «ФК «Вектор Плюс», ухвалено з інших підстав, без врахування обставин, встановлених рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.05.2016 (так як ці обставини взагалі не зазначені судом).

А отже, рішення суду за 2017 рік не обґрунтовується рішенням суду за 2016 рік.

Також із рішення суду від 17.05.2016 встановлено, що ОСОБА_2 просила визнати недійсним договір факторингу №15 від 28.11.2012, укладеного мім ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» в частині відступлення права грошової вимоги з кредитним договором, а також визнати недійсним договір про відступлення прав за іпотечним договором з тієї підстави, що ТОВ «ФК «Вектор Плюс» не мало права реєструвати право власності за собою на підставі договору іпотеки, так як існує рішення суду про дострокове стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором, що унеможливило після цього використовувати механізм позасудового регулювання спору.

За результатами розгляду даного спору суд ухвалив рішення, яке мотивоване тим, що чинним законодавством не передбачено можливість відступлення вимоги по виконанню судового рішення іншій особі, а отже підстав для укладення договору факторингу між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Дідков» не було.

Слід зазначити, що обставини, встановленні у справі про визнання недійсним договору факторингу, а також договору про відступлення прав за іпотечним договором, та у справі про визнання недійсною та скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсними договорів купівлі-продажу є однаковими, і абсолютно різними є мотиви ухвалених рішень у згаданих справах, що виключає наявність преюдиційного зв`язку цих судових рішень

За відсутності правових підстав для реєстрації ТОВ «ФК «Вектор Плюс» за собою права власності, суд першої інстанції прийшов до висновку про незаконність відчуження спірної квартири в подальшому.

Враховуючи викладене, оскільки висновки суду, викладені в рішенні суду за 2017 рік не пов`язані з висновками рішення суду за 2016 рік, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про перегляд ухваленого у справі рішення за нововиявленими обставинами.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки ухвалу суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає за необхідне відповідно до статті 375 ЦПК України апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 червня 2019 року.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

Т.М. Шемета