Справа № 456/952/19 Головуючий у 1 інстанції: Янів Н.М.
Провадження № 22-ц/811/2064/19 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року м.Львів

Справа № 456/952/19

Провадження № 22ц/811/2064/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

розглянув апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА»

на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, ухвалене у м. Стрию 16 травня 2019 року (суддя Янів Н.М.)

у справі за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про стягнення страхового відшкодування,-

встановив:

ОСОБА_4 звернулася з позовом до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 сталася ДТП, під час якої автомобіль марки «Renault Kengo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , здійснив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagwn Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 . В результаті ДТП пасажир автомобіля марки «Renault Kengo» ОСОБА_7 від отриманих травм загинув на місці пригоди. Зазначає, що 29 жовтня 2018 року вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «Renault Kengo» на дату вчинення ДТП була застрахована згідно полісу АК/4096852 у ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Вказує, що 6 березня 2018 року на адресу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в результаті чого в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» зареєстровано страхову справу №18-32-3371. Загальна сума страхового відшкодування з урахуванням встановленого ліміту страхового відшкодування складає 186 204 грн., з яких: 44 676 грн. - моральна шкода, 7 500 грн. - витрати на поховання, 134 028 грн. - відшкодування на утримання неповнолітньої доньки. Стверджує, що станом на 31 травня 2018 року страховою компанією здійснено часткову виплату страхового відшкодування потерпілим в розмірі 61 023 грн., що включає: відшкодування моральної шкоди в розмірі 44 676 грн. та відшкодування шкоди, пов`язаної із втратою годувальника дочці загиблого у розмірі 16 347,50 грн.. Наступні виплати страхового відшкодування на утримання ОСОБА_8 у розмірі 117 680, 50 грн. страхова компанія розстрочила на щомісячні платежі. Вказане рішення страхової компанії щодо розтермінування виплати страхового відшкодування на утримання доньки загиблого суперечить вимогам закону. Вважає, що на її користь з відповідача повинна бути стягнута пеня за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування, три проценти річних та індекс інфляції за весь час прострочення, за період з 21 січня 2019 року по 13 березня 2019 року становить 8 177,98 грн. Просить позов задовольнити.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 травня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 113 189, 50 грн.

Стягнуто з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_4 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 5 919,49 грн., 3% річних у розмірі 493, 29 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 765, 20 грн. та 7 500 грн. за послуги професійної правничої допомоги.

Вирішено питання судових витрат.

В решті позову відмовлено.

Рішення суду оскаржує ПАТ НАСК «ОРАНТА». Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким що порушує її законні права та інтереси, винесеним з порушенням норм матеріального права.Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, щоПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснила виплату суми страхового відшкодування у розмірі 61 023 грн., а решта суми у розмірі 117 680,50 грн. розтермінована на щомісячні платежі, які повинні проводитись у період з січня 2019 по лютий 2025 року. Вказує, що сума страхового відшкодування згідно графіку виплат сплачена позивачу по квітень 2019 року.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції мотивоване наступним.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 сталася ДТП, під час якої автомобіль марки «Renault Kengo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 здійснив виїзд на зустрічну смугу руху та зіткнення з автомобілем марки «Volkswagwn Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 .. В результаті ДТП пасажир автомобіля марки «Renault Kengo» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 від отриманих травм загинув на місці пригоди, що стверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3 .

Відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_4 , виданого Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Івано-Франківській області 28 січня 2017 року, зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_4 ».

З матеріалів справи, а саме з копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_5 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_8 батьками якої є: ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

За фактом ДТП 15 лютого 2018 року зареєстровано кримінальне провадження №0000132 за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР.

29 жовтня 2018 року вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,та призначено йому покарання у виді чотирьох 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортним засобом, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «Renault Kengo» на час ДТП була застрахована згідно полісу №АК/4096852 у ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

6 березня 2018 року на адресу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах матері, батька та дружини загиблого, а також в інтересах його доньки - ОСОБА_8 В результаті чого в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» зареєстровано страхову справу №18-32-3371.

Встановлено, що загальна сума страхового відшкодування з урахуванням встановленого ліміту страхового відшкодування складає 186 204 грн., з яких: 44 676 грн. - моральна шкода, 7 500 грн. - витрати на поховання, 134 028 грн. - відшкодування на утримання неповнолітньої доньки.

Станом на 21 січня 2019 року страховою компанією здійснено часткову виплату страхового відшкодування потерпілим, зокрема здійснено виплату на утримання доньки у розмірі 16 347,50 грн. Згідно страхових актів № ОЦВЗ -18-32-3371/1, № ОЦВЗ -18-32-3371/2, ОЦВЗ -18-32-3371/3, ОЦВЗ -18-32-3371/4 здійснено виплату страхового відшкодування ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 кожному у розмірі 11 169 грн. моральної шкоди, разом 44 676 грн.

Встановлено, що загальна сума страхового відшкодування, яка була виплачена на користь потерпілих становить 61 023,50 грн.

Наступні виплати страхового відшкодування на утримання ОСОБА_8 страхова компанія розстрочила на щомісячні платежі, які повинні сплачуватися у період з січня по лютий 2025 року, згідно графіку виплат до страхового акту № ОЦВЗ -18-32-3371/5.

Згідно графіку виплат страховою компанією було виплачено на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування за лютий, березень та квітень 2019 у сумі 4 491 грн.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно із ст. 8 цього Закону страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Статтею 9 Закону передбачено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно зі ст. 22 Закону України у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 23.1 ст. 23 цього Закону передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Статтею 1200 ЦК України встановлено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується дитині до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). Шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Відповідно до ст. 27.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка є спеціальною нормою, що регулює спільні правовідносини, страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених ст.1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами.

Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Статтею 27.5 цього Закону встановлено, що відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що розтермінування виплати страхового відшкодування на утримання дитини загиблого - ОСОБА_8 , суперечить положенню ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтею 36.2 цього Закону передбачено, що страховик, приймаючи рішення про виплату страхового відшкодування, зобов`язаний виплатити його в передбачений 90-денний строк з моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування.

Тобто, вказана норма встановлює обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування та не дає страховику право на розтермінування виплати страхового відшкодування поза межами 90-денного строку з моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування.

Всупереч ст.36.2 Закону, страховиком здійснено лише часткову виплату страхового відшкодування.

Згідно із ст. 2.1 Закону «Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.»

Відповідно до ст. 1202 ЦК України передбачає, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого здійснюється щомісячними платежами.

При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає спеціальні до ЦК України строки виплати страхових відшкодувань у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а відтак: саме спеціальний закон підлягає застосуванню при відшкодуванні страховиком шкоди, заподіяної смертю особи при експлуатації наземних транспортних засобів.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що з відповідача належить стягнути на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування, з відрахуванням тих виплат, які уже були проведені, у розмірі 113 189, 50 грн. однією виплатою, що відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних конкретних обставин здійснене для забезпечення прав дитини на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно із ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику, при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 610, 612 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 988 цього Кодексу страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Питання стягнення пені за прострочення виплати страхового відшкодування регулюється ст. 36.5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка є спеціальною нормою, що застосовується до спірних правовідносин, так як вони виникли з приводу неналежного виконання обов`язків страховиком За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Встановлено, що з моменту отримання відповідачем заяви про виплату страхового відшкодування пройшло більше одного року, однак ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не виплачено належного страхового відшкодування у зв`язку з втратою годувальника, що свідчить про прострочення такої виплати з вини страхової компанії, а тому страховик на підставі п.36.5 Закону зобов`язаний сплатити потерпілій пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, а саме за період з 21 січня 2019 року по 13 березня 2019 року у розмірі 5 919,49 грн.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

У пунктах 44 та 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц зроблено висновок, що «стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Зобов`язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, тому таке зобов`язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.

ПАТ НАСК «Оранта» прострочило виконання грошового зобов`язання, то стягненню на користь позивача підлягають також інфляційні втрати у розмірі 1765,20 грн. та 3% річних у розмірі 493,29 грн.

Відповідачем доказів щодо неправильності нарахування пені, інфляційних витрат та 3% річних чи періоду за який вони нараховані, не надано, та такий розрахунок представником відповідача не спростований.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, для отримання відшкодування витрат на правову допомогу належить довести: факт і тривалість надання їй правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги.

В підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу надано копію ордеру серії ЛВ № 139990 від 13 березня 2019 року про надання правової допомоги адвокатом ОСОБА_3 , копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, детальний опис наданих послуг від 14 травня 2019 року, а також оригінал квитанції від 14 травня 2019 року про сплату 7 500 грн. На спростування витрат докази не надані.

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 травня 2019 року залишити без змін, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 8 жовтня 2019 року.

Головуючий

Судді