Справа №345/1402/19
Провадження № 2/345/759/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2019 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді Кардаш О.І.

за участю секретаря судового засідання Заткальницької Н.І.,

розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші в порядку спрощеного позовного провдження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Позов мотивує тим, що з 10.08.1985 позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. 11.10.2007, на підставі рішення Калуського районного суду від 01.10.1996 у справі № 2-143/1996, зареєстровано припинення шлюбу з відповідачем та видано свідоцтво про розірвання шлюбу. За час перебування в шлюбі сторонами набуто нерухоме майно, яке є спільною сумісною власністю, і підлягає поділу, а саме індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Рішенням виконкому Калуської районної Ради від 11.101989 № 168 затверджено будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику ОСОБА_2 у с. Голинь. Згідно висновку оцінювача про вартість майна, вартість спірного майна становить 87 750 грн. З урахуванням викладеного позивач просить провести поділ між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільного майна, визнавши за кожним із них право власності по Ѕ часток на індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , а також стягнути з відповідача судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав, не заперечив щодо заочного розгляду справи. При цьому, в додаткових поясненнях представник позивача зазначив, що у 1989, тобто на момент побудови будинку, право власності на жилий будинок, збудований при наявності дозвільних документів, виникало безпосередня з факту його зведення (а.с. 38-39).

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст.280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувала у шлюбі з 10.08.1985, який рішенням Калуського районного суду від 01.10.1996 у справі № 2-143/1996 розірвано (а.с. 5, 4). Зареєстровано припинення шлюбу позивача з відповідачем 11.10.2007 та видано відповідне свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с. 6).

Рішенням виконкому Калуської районної Ради народних депутатів від 11.10.1989 № 168 затверджено будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику ОСОБА_2 у с. Голинь (а.с. 8). Згідно акту виносу земельної ділянки і розробки будівель від 18.10.1989 встановлено в натурі межі земельної ділянки, виділеної ОСОБА_2 , для будівництва індивідуального жилого будинку та господарських споруд (а.с. 9). В матеріалах справи також наявні схема виносу в натурі меж земельної ділянки, паспорт опорядження фасаду, проект забудови земельної ділянки та пояснювальна записка (а.с. 10, 11, 12). Відповідно до архівної довідки від 03.12.2007 № 28-318, виданої архівним відділом Калуської РДА, в документах фонду виконкому Голинської сільської ради є дані про те, що згідно рішення виконкому № 7 від 30 травня 1997 р. «Про відкриття окремих номерів» вирішено відкрити окремий погосподарський номер в селі Голинь ОСОБА_2 згідно будівельного паспорта.

Окрім даного, факт будівництва будинку підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 14-17). Зокрема, в вищевказаному паспорті зазначено, що будівництво спірного будинку здійснено у АДРЕСА_2 .

Оскільки спірне майно було збудовано у 1989, тобто до набрання 01.01.2004 чинності СК України, до правовідносин з приводу цього майна слід застосовувати положення КпШС України.

Окрім цього, суд враховує Лист Міністерства юстиції від 23.02.2016 №8.4-35//18/1 «Щодо державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майно,збудованих до 5 серпня 1992 року» згідно якого відносини, пов`язані з державною реєстрацією права власності на збудовані об`єкти нерухомого майна, нерозривно пов`язані з законодавством у сфері містобудування, а саме із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Так, відповідно до норм вказаного Закону, обов`язковою умовою створення об`єкта містобудування як об`єкта цивільно-правових відносин, щодо якого можуть виникати речові права, є прийняття такого об`єкта в експлуатацію. Вказане безумовно направлено на реалізацію положень статті 331 Цивільного кодексу України. Оскільки Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» набрав чинності з 12 березня 2011, пунктом 9 Розділу V «Прикінцеві положення» передбачається певний строк для проходження процедури прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами їх технічного обстеження. Зокрема, до таких об`єктів було віднесено індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року. Враховуючи наведене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпні 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, у тому числі по окремо визначеній «спрощеній» процедурі. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації.

Аналогічно, листом Державної архітектурно будівельної інспекції України від01.09.2011 N 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів,

закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року» роз`яснено, що 5 серпня 1992 року вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року N 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення" (втратила чинність). Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

Згідно висновку оцінювача про вартість майна, вартість житлового будинку АДРЕСА_1 становить 87 750 грн. (а.с. 18).

Згідно довідки № 914 від 11.06.2019, виданої виконкомом Голинської сільської ради позивач ОСОБА_1 з грудня 1996 зареєстрована та проживає в спірному житлі з іншими членами родини (а.с. 35).

При цьому, відповідач по справі ОСОБА_2 у вказаному будинку зареєстрований, однак 2001-2002 не проживає (а.с. 35, 36, 37).

З приводу адреси будинку, то суд зазначає, що відповідно до довідки № 861 від 30.05.2019, виданої виконкомом Голинської сільської ради, індивідуальному житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами, забудівник ОСОБА_2 , присвоєно адресу АДРЕСА_1 (а.с. 40).

Відповідно ч. 1 ст.22 КпШС України, які були чинним на момент набуття у власність квартири, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними, що закріплено у ч.1 ст.28 КПШС України.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що факт набуття сторонами нерухомого майна о за час перебування в шлюбі доведено, вказане майно, а саме індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю і підлягає поділу.

Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України.

За таких обставин позов слід задоволити у повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.ст. 22, 28 КпШС, ст.ст. 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Провести поділ між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільного майна, визнавши за кожним із них право власності по Ѕ часток на індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 877, 5 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області, шляхом подачі через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,поданою протягомтридцяти днівз дняйого проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ: