Справа № 636/671/19
03 вересня 2019 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Карімова І.В.,
за участю секретаря Селеверстової Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чугуївського міського суду Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
ВСТАНОВИВ:
20 лютого 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання за ними права власності по Ѕ частки за кожним на житловий будинок з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованого на ім`я їх батька ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 05.02.1991 року в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов мотивований тим, що після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається з зазначеного житлового будинку. Вони ( позивачі) як діти ОСОБА_4 є спадкоємцями першої черги за законом і прийняли спадщину, оскільки на підставі ст. 1269 ЦК України подали заяву про прийняття спадщини. Однак при зверненні позивача ОСОБА_2 до Чугуївської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у видачі свідоцтва та повідомлено, що в.о. старости Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області допустився при оформленні заяви помилки та зареєстрував заяву від імені ОСОБА_2 не про прийняття спадщини, а про відмову від прийняття спадщини за законом на користь ОСОБА_1 . У зв`язку з допущеною помилкою, яка не залежала від ОСОБА_2 , не було передано її волевиявлення та вона несвідомо була позбавлена права на спадщину, отже така відмова відповідно до вимог ч.1 ст. 202, ст.ст.203, 229 ЦК України є недійсною.
Подалі позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали заяв про розгляд справи за їх відсутністю, позов підтримали за заявленими підставами.
Відповідач ОСОБА_3 надала заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і не заперечує проти ухвалення судового рішення про задоволення позову, просить розглянути справу за її відсутності.
З`ясувавши обставини справи, на які посилаються сторони, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 05 лютого 1991 року, виданого виконавчим комітетом Чугуївської міської ради народних депутатів Чугуївського району Харківської області, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в цілому, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_4 та зареєстрований на його ім`я в Чугуївському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 2 за р.н.244 від 02.03.1991 року (а.с. 10).
Сторони у справі є дітьми ОСОБА_4 , позивач ОСОБА_2 після реєстрації шлюбу 16.06.1979 року з ОСОБА_5 змінила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_6 на ОСОБА_7 (а.с. 7,12- 13).
Відповідно до даних паспорту ОСОБА_1 позивач з 24.06.2010 року зареєстрований у спірному будинку та проживає в ньому. Позивач ОСОБА_2 згідно даним паспорту зареєстрована з 20.09.1989 року в АДРЕСА_2 (а.с. 5-8).
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується наданою до суду копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 04 квітня 2018 року виконавчим комітетом Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області (а.с.9).
Як вбачається з наданих позивачами до суду копії заяв до Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області від 19 вересня 2018 року ОСОБА_1 сповістив про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , а позивач ОСОБА_2 подала заяву про відмову відповідно до ст.ст. 1270,1273,1274 ЦК України від прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 . При цьому справжність підписів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та встановлення їх особи посвідчено в.о. старости виконкому Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області Шаровкіним О.В., про що останнім зроблені відповідні посвідчувальні написи згідно вимог ст.ст. 43-46,48-52 Закону України «Про нотаріат» (а.с. 14-15).
Згідно відповіді завідуючої Чугуївською державною нотаріальною конторою Харківської області від 13.05.2019 за № 1800/01-16 вбачається, що після смерті ОСОБА_4 , померлого30.03.2018 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в термін, передбачений ст.ст. 1270 ЦК України ( шість місяців), з заявами в нотаріальну контору звернулися спадкоємці: ОСОБА_1 , син спадкодавця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 з заявою про прийняття спадщини за законом;
ОСОБА_2 , дочка спадкодавця, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , з заявою про відмову від спадщини за законом, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично, тим що відповідно до вимог ст.1268 ЦК України постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заведена спадкова справа за № 638/208. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося.
Відповідно до вимог частин 1-4,ч.5 ст. 1268 ЦК Україниспадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно положень ст. 1269,1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Право на відмову від прийняття спадщини, в тому числі й на користь іншої особи передбачено ст.ст. 1273,1274 ЦК України. Так спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.
Відповідно до ч.5 ст. 1274 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу.
При мотивуванні своїх позовних вимог ОСОБА_2 посилалася на те, що у зв`язку з допущеною помилкою, яка не залежала від неї, а була допущена посадовою особою органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини при прийнятті заяви про відмову від спадщини на користь ОСОБА_1 , не було передано її волевиявлення та вона несвідомо була позбавлена права на спадщину, отже така відмова відповідно до вимог ч.1 ст. 202, ст.ст. 203, 229 ЦК України є недійсною.
Однак ОСОБА_2 не надала до суду доказів наявності судового рішення про визнання її відмови від спадщини недійсною з підстав, встановленихстаттями 225, 229-231 і 233 ЦК України, та й не заявляла вимог про визнання її відмови від прийняття спадщини недійсною з підстав,передбачених ст. 229 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд(ч.3).
З урахуванням вищевикладеного та цих вимог процесуального права суд не може вийти за межі позовних вимог та самостійно вирішити питання про дійсність або недійсність відмови ОСОБА_2 від прийняття спадщини після смерті її батька.
Правові наслідки відмови від прийняття спадщини передбачені ст. 1275 ЦК України, відповідно до ч.3 якої коли спадкоємець висловив бажання розпорядитися своєю частиною успадкованого майна на користь іншого спадкоємця за законом незалежно від черги, що призивається до спадкоємства (ст.1274 ЦК), то його частка перейде тільки тому спадкоємцю, котрого він вкаже у своїй заяві про відмову від спадщини.
У зв`язку з вищезазначеним вимоги ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на Ѕ частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованого на ім`я батька ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 05.02.1991 року в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 , є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Відповідно до вимог ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Статтею 1297 цього Кодексу передбачено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за свідоцтвом про право на спадщин у у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація.
Відповідно до ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
Оскільки позивач ОСОБА_1 своєчасно та відповідно до вимог закону прийняв спадщину, він не позбавлений можливості отримати свідоцтво про спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 у нотаріуса відповідно до вимог ст.ст. 1296-1298 ЦК України.
Зазначені вимоги закону (звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про спадщину за законом) не виконані ОСОБА_1 , яким також не надано до суду й відомостей про те, що нотаріусом було відмовлено йому у вчиненні таких нотаріальних дій.
Тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на Ѕ частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованого на ім`я батька ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 05.02.1991 року в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 , задоволенню не підлягають, оскільки він не позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку.
Керуючись ст.ст. 11, 12, 13, 223, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України ст.ст. 1218, 1220 -1222, 1261, 1268-1270,1273-1275, 1296-1298 ЦК України, суд
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом за кожним на Ѕ частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованого на ім`я батька ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 05.02.1991 року в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Чугуївський міський суд Харківської області.

Повне рішення складено 12 вересня 2019 року.

Суддя: