31.05.2019 Справа № 756/6589/16-ц
Унікальний № 756/6589/16-ц
Провадження № 2/756/676/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2019 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Яценко Н.О.,

за участі секретаря - Хоменко І.І.,

представника позивача - ОСОБА_5,

третьої особи - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про визнання кредитного договору недійсним, -

в с т а н о в и в:

У травні 2016 року АТ КБ «ПриватБанк» через свого представника звернувся до суду про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 кредитної заборгованості у загальному розмірі 65 356,51 доларів США за кредитним договором № K2S4GL00260086 від 30.11.2007.

Свої вимоги представник банку мотивував тим, що між його довірителем та ОСОБА_2 було укладено вищевказаний кредитний договір, за яким позичальнику було видано кредитні кошти у розмірі 52 000,00 доларів США зі щомісячним поверненням кредиту та сплатою процентів. Однак боржник не виконував умов договору, у зв`язку з чим утворилася вищевказана заборгованість.

З метою забезпечення виконання зобов`язань з повернення кредиту між банком та ОСОБА_1 і ОСОБА_3 було укладено договори поруки, за якими останні зобов`язуються у солідарному порядку виконувати обов`язки ОСОБА_2 з повернення кредиту.

13 червня 2016 року за вищевказаним позовом суддею Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_4 відкрито провадження по справі.

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання договору поруки № K2S4GL00260086/1 від 30.11.2007 припиненим з тих підстав, що між банком та позичальником без згоди поручителя 14 березня 2012 року була укладена додаткова угода, якою було збільшено відсоткову ставку за договором, а тим сам і відповідальність поручителя.

Окрім того, 18 серпня 2016 року ОСОБА_2 також звернувся до суду із зустрічним позовом до АТ КБ «ПриватБанк», в якому просив визнати недійсним кредитний договір № K2S4GL00260086 від 30.11.2007.

Свої зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що зміст кредитного договору суперечить встановленим нормам діючого законодавства, а саме банк не виконав переддоговірної роботи з позичальником всупереч Закону України «Про захист прав споживачів» та Постанови НБУ «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» від 10.05.2007. Зокрема АТ КБ «ПриватБанк» належно не наведено детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача, у тому числі перелік і розмір інших фінансових зобов`язань споживача, які виникають на користь третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами кредитного договору, тощо.

Також кредитний договір не містить графіку платежів та відомостей про розмір сум погашення основного боргу вартості сплати всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача за кожним платіжним періодом. Окрім того, у договорі не вказано, що всі валютні ризики несе позичальник.

18 серпня 2016 року вищевказані зустрічні позови прийнято судом до розгляду з основним позовом.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14 липня 2017 року вищевказані зустрічні позови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишені без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивачів.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 14 липня 2017 року первісний позов АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 кредитної заборгованості у загальному розмірі 65 356,51 доларів США за кредитним договором № K2S4GL00260086 від 30.11.2007 задоволено у повному обсязі та стягнуто зазначену заборгованість.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року скасовано ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 14 липня 2017 року і направлено зустрічні позови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За заявою ОСОБА_1 ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року її зустрічний позов до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання договору поруки припиненим залишено без розгляду.

13 травня 2019 року у зв`язку зі звільненням судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_4 проведено повторний автоматизований розподіл справи, яким головуючим суддею по справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 до АТ КБ «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про визнання кредитного договору недійсним визначено суддю Яценко Н . О.

Представник позивача за зустрічним позовом у судовому засіданні позов свого довірителя підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача за зустрічним позовом у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, надав заяву про застосування строків позовної давності.

Третя особа за зустрічним позовом ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином.

Третя особа за зустрічним позовом ОСОБА_1 у судовому засіданні зустрічний позов підтримала та просила його задовольнити.

Заслухавши пояснення представника позивача за зустрічним позовом та третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, суд вбачає необхідним у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити у повному обсязі з огляду на таке.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що стосуються предмета спору за зустрічним позовом про визнання недійсним кредитного договору № K2S4GL00260086 від 30.11.2007.

30 листопада 2007 року між ОСОБА_2 та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір № K2S4GL00260086, згідно якого відповідач за зустрічним позовом зобов`язався надати позивачу за зустрічним позовом грошові кошти в сумі 52 000,00 доларів США на купівлю квартири, а також 5 380,19 доларів США на страхові платежі, а позивач зобов`язався повернути надані кредитні кошти до 29 листопада 2027 року, сплативши проценти за користування кредитом в розмірі 1,03% щомісячно на суму залишку кредиту, сплаті винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,50% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту (а.с.17-19 т.1).

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції на час укладення спірного договору) перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

Проаналізувавши спірний кредитний договір та вищенаведені норми законодавства, суд встановив, що кредитний договір № K2S4GL00260086 від 30.11.2007 містить інформацію як про суму кредиту, так і про детальний розпис його сукупної вартості, дату укладення правочину та відсоткову ставку, окрім того містить всі істотні умови передбачені законодавством України, позивач за зустрічним позовом був ознайомлений зі всіма істотними умовами кредитного договору, що підтверджується його підписом на всіх сторінках договору (а.с.17-19 т.1).

Пунктом 7.1 Кредитного договору № K2S4GL00260086 від 30.11.2007 передбачено валюту кредиту - в доларах США та розмір щомісячних платежів в доларах США, що спростовує твердження позичальника про відсутність інформації щодо відповідних валютних ризиків, оскільки останнім добровільно отримано кредит саме у доларах США (а.с.19).

Окрім того, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 14 липня 2017 року, яке не оскаржувалося в апеляційному порядку та набрало законної сили, первісний позов АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 кредитної заборгованості у загальному розмірі 65 356,51 доларів США за кредитним договором № K2S4GL00260086 від 30.11.2007 задоволено у повному обсязі та стягнуто зазначену заборгованість (а.с.143-145 т.1).

У вказаному рішенні суд встановив, що між сторонами склалися договірні відносини, пов`язані з видачею кредитних коштів на користь ОСОБА_2 , який допустив порушення строків повернення кредитних коштів та сплати процентів, внаслідок чого станом на 24.02.2016 у нього перед АТ КБ «ПриватБанк» утворилася заборгованість у загальному розмірі 65 356,51 доларів США (а.с.143-145 т.1).

Вказану заборгованість судом вирахувано, виходячи з умов Кредитного договору № K2S4GL00260086 від 30.11.2007, положення якого судом не визнано такими, що суперечать нормам законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску» проти Румунії» встановлено, що «існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, відповідно до чинного цивільного законодавства суд вважає правильним у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. 520, 524-526, 530, 672, 638, 651, 652, 1054 ЦК України; ст. 11, 18, 21 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції на час укладення спірного договору); керуючись ст. 5, 12-13, 76, 81, 82, 263-265, ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні зустрічного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 31 травня 2019 року.

Суддя,- Н.О. Яценко