Справа № 648/3601/18
Провадження № 2/648/203/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року Білозерський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді Сокирко Л.М.,

за участю: секретаря судових засідань Онофрійчук Л.О.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Оніщенко В.І.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Купчака С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білозерка Херсонської області в залі судових засідань Білозерського районного суду Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, поділ майна подружжя, усунення перешкод у користуванні майном,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 2004 року перебуває у шлюбі з відповідачем. На даний час відносини між ними погіршились, мають намір розірвати шлюб. Вона та відповідач є батьками двох неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час шлюбу, а саме в 2012 році вони придбали за 25 000 гривень земельну ділянку площею 0,0738 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та за 83 000 гривень розміщений на ній житловий будинок з господарськими спорудами. Право власності на зазначене нерухоме майно зареєстровано за відповідачем. Крім того, під час шлюбу ними накопичено кошти в сумі 7 000 доларів США, які на теперішній час знаходяться у відповідача. Останній не бажає добровільно здійснити поділ спільного майна, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду. Одночасно відповідач чинить їй та їхнім спільним дітям перешкоди у користуванні зазначеним домоволодінням, а саме змінив замки, внаслідок чого вони не можуть потрапити до будинку.

Просила визнати за нею право власності на Ѕ частину: спірного будинку з господарськими спорудами, спірної земельної ділянки, грошових коштів в сумі 7 000 доларів США; усунути перешкоди у користуванні житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вселення її та неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 2 578 гривень, а також витрати на правову допомогу в сумі 1 000 гривень.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що дійсно під час перебування у шлюбі з позивачкою, ними було нажито майно, зокрема спірний будинок, земельна ділянка та накопичено 7 000 доларів США. Разом з цим, за спільним рішенням зазначені кошти в 2018 році були вкладені в реконструкцію будинку, у зв`язку з чим в наявності їх немає. Доводи позивачки про те, що їй та дітям чиняться перешкоди у користуванні спірним будинком не відповідають дійсності. Позивачка добровільно залишила їхній будинок та у вересні 2018 року переїхала до міста Херсон, забравши з собою дітей. При цьому, питання щодо їх влаштування в дошкільні заклади були нею вирішені заздалегідь, зокрема в квітні 2018 року. Позивачка мала власний комплект ключів від будинку, за власним бажанням відвідувала спільний будинок. 31 жовтня 2018 року внаслідок пошкодження замка вхідних дверей будинку, ним дійсно було здійснено заміну одного із замків, про що відразу повідомлено позивачку. Вихідні дні діти проводять разом із ним у спірному будинку, а тому стверджувати про наявність у них будь-яких перешкод у користуванні будинком підстав немає. Не заперечує щодо визнання за позивачкою права власності на Ѕ частину будинку та земельної ділянки. В позові щодо грошових коштів просив відмовити.

У відповіді на відзив позивачка зазначила, що викладені у ньому факти та обставини не відповідають дійсності. Вона не давала згоди на використання 7 000 доларів США для проведення будівництва. Останнє здійснювалось за рахунок їх поточних щомісячних доходів у вигляді заробітної плати. Про наявність у відповідача 7 000 доларів США вона дізналася випадково з декларації. Відповідач продовжує чинити перешкоди у користуванні будинком.

Ухвалою судді Білозерського районного суду Херсонської області 26 листопада 2018 року застосовано захід забезпечення позову у виді арешту нерухомого майна, а саме накладено арешт на земельну ділянку площею 0,0738 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні позивачка надала пояснення, аналогічні викладеним у позові та відповіді на відзив, додатково пояснивши, що поточних коштів на ремонт будинку було достатньо, оскільки вона працювала на 3 (трьох) роботах, разом з цим підтвердити цей факт вона не може. На теперішній час шлюб між нею та відповідачем розірвано. Просила позов задовольнити.

Представник позивачки висловила таке ж прохання.

Відповідач у судовому засіданні надав пояснення такі ж, що викладені у відзиві. Додатково зазначив, що кошти в сумі 7 000 доларів США були заощаджені поетапно, протягом декількох років. Ці кошти витрачені на будівництво, зокрема придбання будівельних матеріалів та оплати будівельних робіт. Не заперечував щодо задоволення позову в частині визнання права власності на нерухоме майно, в решті позову просив відмовити.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що він допомагав відповідачу здійснювати будівельні роботи домоволодіння АДРЕСА_1 . Найбільш активні дії з цього приводу мали місце в 2018 році.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідка, дослідивши подані сторонами письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Суд встановив наступні факти.

Позивачка та відповідач з 17 липня 2004 року по 3 січня 2019 року перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бродівського районного управління юстиції Львівської області та рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 3 грудня 2018 року.

Згідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , виданих відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у місті Херсоні, сторони являються батьками ОСОБА_5 , 2006 року народження та ОСОБА_8 , 2016 року народження, відповідно.

Місце проживання позивачки та її дітей ( ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ) зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі договорів купівлі-продажу від 22 жовтня 2012 року, за відповідачем зареєстровано право власності на земельну ділянки площею 0,0738 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами ((житловий будинок загальною площею 55,2 кв.м. (літ. Г), літньої кухні (літ.А), водопровід (№1), огорожа (№4,5)), розміщені на вказаній земельній ділянці, за зазначеною вище адресою. Вказане підтверджується відповідними договорами та витягами з державного реєстру правочинів (№№12008057, 12008003), витягом про державну реєстрацію прав за №36098330 від 2 листопада 2012 року.

Сторонами не заперечується та підтверджується щорічною декларацією особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, що відповідач задекларував готівкові кошти в сумі 7 000 доларів США.

У березні 2018 року розпочато здійснення реконструкції будинку АДРЕСА_1 .

Спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України, Цивільним кодексом України.

Так, статтею 60 Сімейного кодексу України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 61 Сімейного кодексу України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Враховуючи, що спірний будинок та земельну ділянку придбано сторонами у шлюбі, вони є їх спільною сумісною власністю.

Зі змісту частини 1 статті 69, частини 1 статті 70 Сімейного кодексу України вбачається, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Домовленість між сторонами щодо визначення розмір часток у спільному майні відсутні, шлюбний договір сторони не укладали, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що позивачка має право на Ѕ частину спірного нерухомого майна, оскільки воно придбано у шлюбі, а отже є їхньою спільною сумісною власністю. Враховуючи, що право власності на будинок та земельну ділянку зареєстровано за відповідачем, вимога позивачки про визнання за нею такого права підлягає задоволенню.

Що стосується готівкових коштів в сумі 7 000 доларів США, суд, з огляду на положення саттей 60, 61 Сімейного кодексу України та час їх накопичення, також вважає, що вони являються об`єктом права спільної сумісної власності позивача та відповідача.

Частиною першою статті 65 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Відповідач стверджував, що зазначені кошти в сумі 7 000 доларів США ним витрачено в 2018 році на будівництво та реконструкцію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Факт проведення в 2018 році таких робіт підтверджується будівельним паспортом та доданими до нього матеріалами, відповідними товарними чеками про придбання будівельних матеріалів, показаннями свідка ОСОБА_7 Проведення зазначених робіт позивачкою також не заперечується.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім випадків, встановлених законом.

На виконання положень пунктів 3, 4 частини 5 статті 12 ЦПК України, суд роз`яснив позивачці, що з метою з`ясування вартості проведених будівельних робіт та використаних матеріалів, вона має право заявити клопотання про призначення у справі будівельно-технічної експертизи. Разом з тим, позивачка заперечувала щодо призначення такої експертизи.

Доводи позивачки, що на будівництво витрачалися поточні кошти - із заробітних плат сторін, суд вважає безпідставними. Проаналізувавши надані відповідачем товарні чеки, суд прийняв до уваги доводи ОСОБА_2 , оскільки вважає їх переконливими. Підтвердженні ним витрати на будівництво значно перевищують його щомісячний дохід у вигляді заробітної плати. З декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, поданої ОСОБА_2 , вбачається, що готівкові кошти в сумі 7 000 доларів США у нього відсутні. На підтвердження своїх доходів у 2018 році позивачка доказів суду не надала.

За таких обставин, суд доходить висновку, що спірні кошти були витрачені на будівництво та реконструкцію домоволодіння, а отже в спільних інтересах позивачки та відповідача. А оскільки поділу підлягає лише спільне майно, яке є в наявності, в задоволенні позову щодо поділу грошових коштів в сумі 7 000 доларів США необхідно відмовити.

Зі змісту статтей 63, 66, 68 Сімейного кодексу України вбачається, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Подружжя має право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить на праві спільної сумісної власності. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Таким чином, позивачка, як один з власників домоволодіння АДРЕСА_1 , має право користуватися зазначеною нерухомістю.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В судовому засіданні позивачка зазначила, що після погіршення відносини з відповідачем та незадовільним станом здоров`я її та дитини (захворювання на алергію) у вересні 2018 року вона разом з дітьми добровільно переїхала проживати в м. Херсон, де проживає і на даний час. В спірному домоволодінні постійно проживає відповідач. За спільною домовленістю з ОСОБА_2 , діти проживають разом з нею. За взаємною домовленістю з відповідачем, останній спілкується з дітьми шляхом побачень, в тому числі за місцем свого проживання. Діти безперешкодно відвідують батька.

Враховуючи, що відповідач заперечував наявність перешкод у користуванні ОСОБА_1 та їх дітьми спільним майном, а позивачка всупереч вимог статті 81 ЦПК України не надала суду жодного доказу на підтвердження вказаного факту, суд доходить висновку, що така обставина позивачкою не доведена. На думку суду, сама по собі зміна відповідачем, який постійно проживає в будинку, одного з замків вхідних дверей, не може вказувати на наявність таких перешкод. Доказів, що позивачка зверталася до відповідача з приводу отримання дубліката ключа, а останній їй відмовив у їх надані, матеріали справи не містять.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково, а саме в частині задоволення вимог про визнання за позивачкою права власності на нерухоме майно.

Відповідно до частини 1, пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачкою сплачено судовий збір в сумі 2 578 гривень 80 копійок (704 гривні 80 копійок за вимогу немайнового характеру; 1 521 гривень 60 копійок за вимоги майнового характеру; 352 гривні 40 копійок за забезпечення позову). Враховуючи, що позов задоволено частково, а саме в частині вимог про визнання за позивачем права власності на Ѕ частину будинку та земельної ділянки, з відповідача на користь ОСОБА_1 мають бути стягнуті судові витрати пропорційно до задоволених вимог в сумі 1 409 гривень 60 копійок (704 гривні 80 копійок + 704 гривні 80 копійок).

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Оскільки позивачкою не надано відповідних доказів, які б підтвердили понесені нею витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 1 000 гривень, а тому немає підстав для стягнення зазначених коштів.

Захід забезпечення позову у виді арешту підлягає застосованню до набрання рішенням законної сили.

На підставі статті 391 ЦК України, статтей 60, 61, 63, 66, 68, 69, 70 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, поділ майна подружжя, усунення перешкод у користуванні майном, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0738 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами ((житловий будинок загальною площею 55,2 кв.м. (літ. Г), літньої кухні (літ.А), водопровід (№1), огорожа (№4,5)), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті позову, щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на Ѕ частину грошових коштів в сумі 7 000 (сім тисяч) доларів США та усунення перешкод у користуванні житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 смт АДРЕСА_1 вулиця Садова, 37 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати в сумі 1 409 (одна тисяча чотириста дев`ять) гривень 60 копійок.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 26 листопада 2018 року, у вигляді арешту на земельну ділянку, площею 0,0738 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду учасниками процесу шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 12 червня 2019 року.

Суддя Л.М. Сокирко