КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-768/12
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7288/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення начальника, державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року, постановлену під головуванням судді Батрин О.В.,-

встановила:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року у задоволенні названої скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду тазадовольнити скаргу в повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення скаржника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив із того, що начальник Печерського РВДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві Коблош О.Й . діяв в межах наданих йому законом повноважень та у спосіб, передбачений законом, а оскаржувана постанова від 29 січня 2018 року прийнята на підставі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» про що міститься посилання у її мотивувальній частині, що в свою чергу, свідчить про безпідставність доводів скарги боржника про неналежне правове обґрунтування постанови.

Крім того судом першої інстанції зазначено, що заперечення боржника щодо доцільності звернення до суду із поданням про обмеження у праві виїзду за межі України не є предметом розгляду скарги, поданої за правилами ст. 447-453 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду.

З матеріалів справи вбачається, що 30 липня 2014 року Печерським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-768/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суми у розмірі 2 623 877 грн 78 коп.

Постановою від 11 серпня 2014 року відкрито виконавче провадження.

01 листопада 2017 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу.

Постановою начальника Печерського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Коблоша О.Й. про проведення перевірки від 29 січня 2018 року, визнано дії державного виконавця Печерського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Прищепи А.Г. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 01 листопада 2017 року протиправною та такою, що не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 01 листопада 2017 року скасовано. Зобов`язано державного виконавця Печерського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Прищепу А.Г. вчинити дії у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою державного виконавця від 30 січня 2018 року відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-768/12, виданого 30 липня 2014 року.

Обґрунтовуючи подану скаргу ОСОБА_1 зазначив, що постанова про проведення перевірки прийнята без належного обґрунтування.

Підстави для звернення із клопотанням про обмеження у праві виїзду за межі України відсутні, оскільки в матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які докази ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення. Державним виконавцем вжито всіх можливих та необхідних виконавчих дій, а тому прийняття рішення про повернення виконавчого документу стягувачу є законним та обґрунтованим.

З урахуванням відсутності належних доказів щодо факту ухилення боржника від виконання виконавчого листа, та відповідно правових підстав для винесення начальником Печерського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві постанови про проведення перевірки просив визнати дії начальника Печерського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Коблоша О.Й. щодо винесення постанови про проведення перевірки від 29 січня 2018 року про визнання дій державного виконавця РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Прищепи А.Г. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 01 листопада 2017 року протиправними; скасувати постанову начальника Печерського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Коблоша О.Й. про проведення перевірки від 29 січня 2018 року, та постанову державного виконавця районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Прищепи А.Г. про відновлення виконавчого провадження від 30 січня 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з положеннями ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження передбачений Розділом XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5.

Відповідно до положень п. 1 Розділу XIIІнструкції з організації примусового виконання рішень перевірити законність виконавчого провадження мають право зокрема начальник відділу державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.

Згідно п. 7 Розділу XIIІнструкції з організації примусового виконання рішень про результати перевірки законності виконавчого провадження виноситься постанова, у якій зазначаються:

підстави перевірки виконавчого провадження;

строки проведення перевірки;

у мотивувальній частині - номер виконавчого провадження, реквізити виконавчого документа, дата відкриття виконавчого провадження, державний виконавець, який здійснює (здійснював) виконання, коротко зміст проведених виконавчих дій та їх відповідність вимогам чинного законодавства з посиланням на відповідну норму Закону;

у резолютивній частині - висновок з урахуванням вимог законодавства щодо дій державного виконавця у виконавчому провадженні, у разі оскарження дій (бездіяльності) начальника органу державної виконавчої служби - щодо його дій, визначаються особа, яку зобов`язано вжити заходів щодо усунення порушень законодавства (у разі їх виявлення), особа, на яку покладено здійснення контролю за виконанням цієї постанови;

строк виконання постанови;

коло осіб, яким надсилаються копії постанови;

інша необхідна інформація.

Якщо посадовою особою, зазначеною в абзацах третьому, п`ятому та шостому пункту 1 цього розділу, прийнято рішення про скасування постанови або іншого процесуального документа (або їх частини), винесених у виконавчому провадженні в резолютивній частині постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження, зазначається постанова або документ, який скасовується (частина, яка скасовується).

У разі якщо під час перевірки виконавчого провадження виявлено порушення вимог Закону, посадова особа, зазначена в абзацах другому та четвертому пункту 1 цього розділу, в резолютивній частині постанови доручає начальнику органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, провести дії, передбачені абзацами другим і третім частини третьої статті 74 Закону.

Вбачається, що постановою начальника Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Коблоша О.Й. про проведення перевірки від 29 січня 2018 року встановлено, що державним виконавцем не вжито всіх передбачених законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішень, а саме - не направлено подання до суду про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Постанова від 29 січня 2018 року винесена із дотриманням вимог передбачених п. 7 Розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень та у відповідності до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги.

Колегія суддів вважає, що при розгляді даної скарги, судом першої інстанції були дотримані норми процесуального права, а його висновки відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що в оскаржуваній постанові про проведення перевірки відсутні докази та факти того, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань за виконавчим провадженням, тобто відсутні підстави для звернення до суду з поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України, колегія суддів не приймає, оскільки при проведенні перевірки та встановленні обставин, що державним виконавцем не вжито всіх передбачених законом заходів примусового виконання рішень, начальник відділу не уповноважений був встановлювати наявність чи відсутність доказів ухилення боржника від виконання судового рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги відсутність в постанові про проведення перевірки доказів ухилення боржника від виконання зобов`язань за виконавчим листом, колегія суддів не приймає, оскільки в оскаржуваній ухвалі суд зазначив, що заперечення боржника щодо доцільності звернення до суду із поданням про обмеження у праві виїзду за межі України не є предметом розгляду скарги, поданої за правилами ст. 447-453 ЦПК України.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 18 червня 2018 року постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 11 червня 2019 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко