Ухвала

11 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 258/1725/15-ц

провадження № 61-17810 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області

від 13 грудня 2016 року та постанову Верховного Суду від 26 червня

2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування квартири недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання договору дарування квартири

АДРЕСА_1 , укладений 07 квітня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , недійсним.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 грудня 2016 року позов задоволено. Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 07 квітня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції,

ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 15 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 грудня

2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_2 оскаржила його в касаційному порядку.

Постановою Верховного Суду від 26 червня 2019 року касаційну скаргу

ОСОБА_2 задоволено. Рішення Апеляційного суду Житомирської області від 15 лютого 2017 року скасовано, рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 грудня 2016 року залишено в силі.

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, в якій просить скасувати рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 грудня 2016 року та постанову Верховного Суду від 26 червня 2019 року.

ОСОБА_1 рішення Апеляційного суду Житомирської області

від 15 лютого 2017 року не оскаржив.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргу ОСОБА_1

в частині оскарження рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 грудня 2016 року слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 25 ЦПК України Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

Право касаційного оскарження передбачене статтею 389 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Отже, оскільки предметом касаційного перегляду є лише рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 грудня

2016 року, тому окреме оскарження цього судового рішення у касаційному порядку без оскарження рішення Апеляційного суду Житомирської області від 15 лютого 2017 року є неможливим.

Крім того, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження постанови Верховного Суду

від 26 червня 2019 року також слід відмовити, оскільки чинним ЦПК України не передбачено перегляду у касаційному порядку судових рішень, ухвалених Верховним Судом. При цьому, інстанційна юрисдикція Верховного Суду передбачена статтею 25 ЦПК України, згідно з якою Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись статтею 25, пунктом ЦПК України, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 грудня 2016 року та постанову Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування квартири недійсним.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник