КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/8430/19 Головуючий у 1 інстанції - Хоменко В.С.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Мараєвої Н.Є.

Суддів: Заришняк Г.М., Желепи О.В.

При секретарі: Камінській Є.М.

розглянули у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу заапеляційною скаргою

ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 30 травня 2019 року

в справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Каращук Катерини Леонідівни про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України

за участю представника стягувача ОСОБА_2

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30 травня 2019 року задоволено подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Каращук Катерини Леонідівни про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до моменту виконання ним своїх зобов`язань у ВП №57538973 щодо примусового виконання виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва №754/8677/16-ц від 11.09.2018 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 375000 грн, що еквівалентно 15000 доларам США, а також 3% річних в розмірі 17278,36 грн., а всього - 392278,36 грн.

Виконання ухвали покладено на Адміністрацію Державної прикордонної служби України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 30 травня 2019 року і закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність даної ухвали, зокрема, на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилався на порушення його прав, що його було незаконно обмежено у праві виїзду за межі України, що не було належних підстав для задоволення даного подання, оскільки, про наявність виконавчого провадження, відкритого 26.10.2019 року приватним виконавцем Каращук К.Л.№ 57538973 з примусового виконання виконавчого листа № 754/8677/16-ц виданого виданого 11.09.2018 року виданого Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 375 000 грн., що еквівалентно 15 000 дол. США в розмірі 17 278,36 грн., а всього - 392 278,36 грн., він дізнався лише через три місяці (в січні 2019 року) з отриманої вимоги-виклику в порядку ЗУ «Про виконавче провадження» від 23.01.2019 року № 64/57538973.

Також, посилається на те, що після отримання даної вимоги від приватного виконавця, 28.01.2019 року звернувся до приватного виконавця Каращук К.Л. для отримання реквізитів для оплати боргу і одразу сплатив 5 000 грн. і кожного місяця виконував своє зобов`язання стосовно оплати боргу.

Крім того зазначав, що з 17.01.2019 року офіційно не працевлаштований та не має постійного доходу, має на утриманні неповнолітню дитину, а тому, вважає, що приватним виконавцем неправомірно було обмежено його у праві виїзду за межі України.

Такі доводи апеляційної скарги є слушними.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішеннямабо рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час постановлення ухвали) тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України передбачено саме за ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в України громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, в тому числі, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладений на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань (п.5 ч.1 ст. 6).

Як вбачається з матеріалів справи, надані матеріали з виконавчого провадження не містять докази навмисного чи іншого свідомого невиконання боржником обов`язків по сплаті боргу.

Крім того, факт невиконання судового рішення не є підставою для постановлення ухвали про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, для застосування даного заходу державним виконавцем не доведено наявність умисних дій боржника ОСОБА_1 , спрямованих на ухилення від виконання судового рішення, оскільки, він здійснив часткову сплату боргу в лютому і березні, а станом на 19.04.2019 року ним було сплачено 13 947,82 грн.

До суду із поданням приватний виконавець звернувся 19.04.2019 року (а/с 2).

Відповідно до роз`яснень Верховного суду України від 01.02.2013 року викладених у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання забов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Таким чином, на час постановлення судом оскаржуваної ухвали, в матеріалах справи відсутні докази які б підтверджували факт ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду, а тому, обмеження його права виїзду за межі України порушує його права.

Проте, суд постановлюючи ухвалу, належним чином всіх обставин справи не з`ясував.

За таких обставин, ухвалу суду не можна визнати законною і обґрунтованою, тому, вона підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову з задоволенні подання приватного виконавця.

Керуючись ст.ст. 268, 352, 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 30 травня 2019 року - скасувати і постановити нову, якою в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Каращук Катерини Леонідівни про тимчасове обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до моменту виконання ним своїх зобов`язань у ВП №57538973 щодо примусового виконання виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва №754/8677/16-ц від 11.09.2018 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 375000 грн, що еквівалентно 15000 доларам США, а також 3% річних в розмірі 17278,36 грн., а всього - 392278,36 грн - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 15 жовтня 2019 року.

Головуючий:

Судді: