Справа № 342/28/16-ц
Провадження № 22-ц/4808/489/19
Головуючий у 1 інстанції Федів Л. М.
Суддя-доповідач Василишин
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Максюти І.О., Матківського Р.Й.,

секретаря Турів О.М.,

за участю представника апелянта Котика Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданою представником Котиком Романом Васильовичем, на рішення Городенківського районного суду від 24 жовтня 2016 року у складі судді Федів Л.М., ухвалене в м.Городенка, у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного ПАТ «Комерційний банк «Надра», приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Стефурак Наталії Ярославівни про визнання припиненим кредитного договору,визнання припиненим договору іпотеки ,зняття заборони на відчуження житлового будинку з господарськими будівлями ,виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису, зобов`язання приватного нотаріуса виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження забороною на відчуження будинку ,зобов`язання повернути документи на будинок,-

в с т а н о в и в:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «КБ «Надра» про захист прав споживача фінансових послуг.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 14.03.2006 року між ним та відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (далі - ВАТ КБ «Надра») укладено кредитний договір, відповідно до умов якого надано кредит у сумі 15 500 доларів США строком на 180 місяців до 12 березня 2021 року зі сплатою 10 % річних.

З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором 15.03.2006 року між позивачем та ВАТ КБ «Надра» укладено договір іпотеки, за умовами якого він передав в іпотеку житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 81,6 кв. м, житловою площею 54,0 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2010 року частково задоволено позов прокурора Городенківського району Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Національного банку України в особі ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідорному порядку на користь ВАТ КБ «Надра» 126 618,76 грн. боргу, відсотків та пені за кредитним договором від 14.03.2006 року.

Рішення суду виконане в повному обсязі, про що свідчить постанова державного виконавця відділу державної виконавчої служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області ВП №24678449 від 27 червня 2013 року, в якій зазначено, що судове рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області у справі № 2-298/2010 ним повністю виконане.

ОСОБА_1 вказав також на те, що з 2013 року ВАТ КБ «Надра» не має до нього фінансових претензій, а тому, на думку позивача, мають бути припинені також і іпотечні правовідносини з ВАТ КБ «Надра», оскільки вони припинились 27 червня 2013 року, тобто в момент припинення дії кредитного договору від 14 березня 2006 року його виконанням на підставі вказаного рішення суду у справі № 2-298/2010.

За таких обставин, з урахуванням уточнених позовних вимог (том-1, а.с.262), ОСОБА_1 просив суд:

- визнати припиненим з 27.06.2013 року кредитний договір №111/2006 від 14.03.2006, укладений між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 ;

- визнати припиненим з 27.06.2013 року договір іпотеки від 15.03.2006 року, укладений між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 та посвідчений і зареєстрований приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу за № 230;

- зняти заборону на відчуження житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , яка накладена 15.03.2016 року приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за №231 до припинення дії договору іпотеки;

- виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 15.03.2006 року №2971518;

- зобов`язати приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Стефурак Н. Я. виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження забороною на відчуження будинку по АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати ПАТ «КБ «Надра» повернути ОСОБА_1 правовстановлюючі документи на будинок по АДРЕСА_1 .

Рішенням Городенківського районного суду від 24 жовтня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

На вказане рішення представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Представник апелянта зазначив, що ОСОБА_1 виконав свої зобов`язання за кредитним договором, про що свідчить виконання ним рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2010 року по справі 2-298/2010.

Договір іпотеки стосується лише зобов`язання за кредитним договором і не стосується будь-яких штрафних санкцій, оскільки вони не були зобов`язанням за кредитним договором №111/2006 від 14.03.2006 року, оскільки є такою мірою відповідальності за невиконання основного зобов`язання за кредитним договором як і міра відповідальності по договору іпотеки.

Апелянт зазначив, що у випадку пред`явлення вимоги про дострокове повне повернення позики та належних кредитору процентів вважається, що строк виконання договору настав і позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти.

При зарахуванні грошової суми, стягнутої за рішенням суду, на банківський рахунок позикодавця грошова позика вважається повернутою. Тому, за відсутності обґрунтованої заборгованості позичальника та вимог кредитора на момент виконання рішення суду про дострокове стягнення заборгованості та припинення у зв`язку із цим основного зобов`язання іпотека припиняється.

З наведених підстав представник апелянта вважає, що договір іпотеки є припиненим з моменту закінчення виконавчого провадження ВП №24678449 ВДВС Городенківського РУЮ в Івано-Франківській області, а тому підлягає задоволенню вимога позивача про визнання того, що з 27.06.2013 року є припиненим договір іпотеки від 15.03.2006 р., внаслідок чого суд зобов`язаний зняти заборону на відчуження предмета іпотеки, виключити з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 15.03.2006 року, та зобов`язати ПАТ КБ «Надра» повернути позивачеві документи на будинок АДРЕСА_1 .

Посилаючись на вказані обставини, представник апелянта просив скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14.12.2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 відхилено, а рішення Городенківського районного суду від 24 жовтня 2016 року залишено без зміни.

Постановою Верховного Суду від 31.01.2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта вимоги скарги підтримав, просив її задоволити.

Вислухавши доповідача, пояснення сторони, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги виходячи з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Матеріалами справи встановлено, що 14.03.2006 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №111/2006, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 15500,00 доларів США з відсотковою ставкою 10% річних, строк надання кредиту - на 180 місяців (том-1, а.с.22-23).

З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, 15.03.2006 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки від 14.03.2006 року, за умовами якого ОСОБА_1 передав в іпотеку житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 81,6 кв.м, житловою площею 54,0 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Предмет іпотеки знаходиться у приватній власності іпотекодавця (Савчинського Р.М.), що підтверджується Договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Городенківського РНО, Стефурак Н.Я., 27.01.2006 року в реєстрі за №39 та зареєстрованим Коломийським МБТІ 20.12.2005 року в книзі 12 за №1814 та в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за №10228415 (п.1.5 договору іпотеки).

Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. та зареєстровано в реєстрі №230 (том 1, а.с.128-130).

Крім того, 15.03.2006 року приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. на підставі ст.73 Закону України «Про нотаріат» та у зв`язку із посвідченням вищевказаного іпотечного договору, накладено заборону відчуження зазначеного в договорі житлового будинку з господарським будівлями АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 до припинення дії договору іпотеки (том-1, а.с.130 зворот).

За даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №55392695 від 18.03.2016 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 2971518 житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею 81,6 кв.м, житловою площею 54,0 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН:10228415, знаходиться в обтяженні, заборона на нерухоме майно, на підставі договору іпотеки, 230, 15.03.2006 року (том-1, а.с.53).

У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором рішенням Городенківського районного суду від 13.12.2010 року частково задоволено позов прокурора Городенківського району в інтересах держави в особі Національного банку України в особі ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредиту.

Стягнуто з із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ВАТ КБ «Надра» 126618,76 грн. боргу, відсотків та пені за кредитним договором №111/2006 від 14 березня 2006 року (справа №2-298 2010р.).

Рішення суду набрало законної сили (том-1, а.с.13).

Постановою держаного виконавця відділу державної виконавчої служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області про закінчення виконавчого провадження від 27 червня 2013 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Городенківського районного суду Івано-Франківської області № 2-298, виданого 15 січня 2011 року, про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ВАТ КБ «Надра» 126 618 грн 76 коп. боргу закінчено у зв`язку з тим, що боржник ОСОБА_1 у повному обсязі сплатив борг (том-1, а.с.14).

Звертаючись до суду із позовом, позивач обгрунтовував свої вимоги тим, що 27.06.2013 року він повністю виконав рішення суду та оплатив весь борг за кредитним договором №111/2006 від 14.03.2006 року. Банк не заявляв до нього будь-яких інших вимог, у зв`язку з чим, кредитний договір є припиненим його виконанням за судовим рішенням по справі № 2-298/2010.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором від 14.03.2006 року, у зв`язку з чим на підставі рішення Городенківського районного суду від 13.12.2010 року з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в солідарному порядку стягнуто на користь ВАТ КБ «Надра» 126 618 грн 76 коп. боргу, відсотків та пені за спірним кредитним договором.Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Городенківського районного суду Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ВАТ КБ «Надра» 126 618 грн 76 коп. боргу закінчено у зв`язку з тим, що боржник ОСОБА_1 у повному обсязі сплатив борг. Однак позивач у період з 2011 року по 2013 рік заборгованість не сплачував, а продовжував користуватися кредитними коштами. Відповідно до розрахунку заборгованості за спірним кредитним договором станом на 22.01.2015 року у ОСОБА_1 перед ПАТ «КБ «Надра» наявна заборгованість у розмірі 23 958,20 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 378 174 грн 32 коп. Отже, у позивача є заборгованість перед відповідачем, у зв`язку з невиконанням основного зобов`язання щодо сплати відсотків за кредитним договором від 14.03.2006 року. Вказане позивачем не спростовано, як і не надано суду доказів, які б підтверджували повну відсутність кредитної заборгованості перед банком, що свідчило б про припинення кредитного договору. За таких обставин, іпотечний договір від 15.03.2006 року, який був укладений у забезпечення виконання кредитного зобов`язання, не може бути припиненим, відтак не може бути знята заборона на відчуження нерухомого майна, переданого в іпотеку.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за поручення грошового зобов`язання.

Так, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав (не виконав, чи виконав не в повному обсязі), не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено у судовому рішенні, оскільки строк дії договору змінився.

У такому випадку кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), на що вказав Верховний Суд у постанові від 30.01.2019 року (том-2, а.с.107-111), вказівки якого відповідно до ч.1 ст.417 ЦПК України, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

У спірному випадку, рішенням Городенківського районного суду від 13.12.2010 року стягнуто з із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ВАТ КБ «Надра» 126618,76 грн. боргу, відсотків та пені за кредитним договором №111/2006 від 14 березня 2006 року (справа №2-298/2010р.).

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 21.03.2019 року витребувано у Городенківського районного суду матеріали цивільної справи № 2-298/2010 за позовом прокурора Городенківського району в інтересах держави в особі Національного банку України в особі ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредиту.

Із матеріалів цивільної справи № 2-298/2010 вбачається, що 25.11.2009 року ВАТ КБ «Надра» направило на адресу ОСОБА_1 претензію про погашення заборгованості за кредитним договором №111/2006 від 15.03.2006 року в розмірі 1156,00 доларів США, встановлено термін погашення до 30.11.2009 року. Претензія також містить застереження про те, що при її незадоволенні у вказаний термін банк розпочне процедуру дострокового погашення кредиту шляхом подачі позову до суду. Таких претензій направлялося декілька. (а.с.18, матеріали цивільної справи № 2-298/2010).

01.03.2010 року прокурор Городенківського району в інтересах держави в особі Національного банку України в особі ВАТ КБ «Надра» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (поручителя) про стягнення заборгованості по кредиту, яка станом на 03.02.2010 становила 127 365,44 грн. При цьому, цей борг складався: з 113955,28грн. заборгованості за тілом кредиту, 6179,28грн. проценти, 6295,04грн. комісія, 935,84грн. -пеня.

Таким чином, банк скористався своїм правом на пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором, змінивши порядок, умови і строк дії кредитного договору. А тому, з огляду положення ч.2 ст.1050 ЦК України та правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, кредитор втратив право нараховувати передбачені договором проценти з моменту пред`явлення такої вимоги.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції зіслався на те, що згідно представленого ВАТ КБ «Надра» розрахунку станом на 22.01.2015 року заборгованості ОСОБА_1 за договором №111/2006 від 16.03.2006 становить 23 958,20 доларів США, що еквівалентно 378 174,32 грн., з яких: заборгованість по сплаті відсотків, в тому числі прострочена у розмірі 2973,40 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 46 934,39 грн; заборгованість по сплаті комісії, в тому числі прострочена у розмірі 2275,51 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 35918,37 грн; пеня за прострочення сплати кредиту у розмірі 17159,29 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 270855,19 грн.; штраф за порушення умов кредитного договору у розмірі 1550,00 доларів США, в гривневому еквіваленті становить 24466,37 грн. (том-1, а.с.273-276). За змістом даного розрахунку, він складається тільки з процентів та штрафів.

Однак враховуючи те, що кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування процентів та штрафів за договором є безпідставним.

Отже, наданий банком розрахунок заборгованості станом на 22.01.2015 року є необгрунтованим.

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази про звернення банку з вимогою до позивача про стягнення сум, передбачених статтею 625 ЦК України.

На виконання ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 09.04.2019 року листом від 10.05.2019 року ПАТ КБ «Надра» надало інформацію, з якої вбачається, що банком, окрім позову 2010 року, за яким винесено рішення від 13.12.2010 року не заявлялись будь-які інші вимоги до ОСОБА_1

Отже, сплативши заборгованість на виконання рішення Городенківського районного суду від 13.12.2010 року, ОСОБА_1 виконав свої зобов`язання за кредитним договором №111/2006 від 15.03.2006 року.

Згідно ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За приписами ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до пункту 8.5. кредитного договору, цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання позичальником прийнятих на себе зобов`язань (том-1, а.с.22-23).

Постановою держаного виконавця ВДВС Городенківського РУЮ в Івано-Франківській області від 27 червня 2013 року закінчено виконавче провадження № 2-298, у зв`язку з тим, що боржник ОСОБА_1 у повному обсязі сплатив борг.

Відтак в силу дії ст.599 ЦК України, п.8.5. кредитного договору зобов`язання за кредитним договором №111/2006 від 14.03.2006, укладеним між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 , є припиненим, у зв`язку із виконанням.

Відповідно до ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Статтею 593 ЦК України встановлено, що право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Згідно ст.17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до п.п.6.1; 6.2;6.2.1 договору іпотеки іпотека виникає з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Іпотека припиняється у разі виконання зобов`язань по кредитному договору.

Враховуючи те, що припиненим є зобов`язання за кредитним договором №111/2006 від 14.03.2006, є законні підстави для визнання припиненим зобов`язання за договором іпотеки від 15.03.2006 року, укладеним між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 та посвідченим і зареєстрованим приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу за № 230 з 27.06.2013 року.

За приписами ч.3 ст.593 ЦК Україн, у разі припинення права застави внаслідок виконання забезпеченого заставою зобов`язання заставодержатель, у володінні якого перебувало заставлене майно, зобов`язаний негайно повернути його заставодавцеві.

Тому підставною є вимога позивача про зобов`язаня ПАТ «КБ «Надра» повернути ОСОБА_1 правовстановлюючі документи на будинок по АДРЕСА_1 .

Водночас не підлягають до задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 про зняття заборони на відчуження житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , яка накладена 15.03.2016 року приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за №231 до припинення дії договору іпотеки; виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 15.03.2006 року №2971518; зобов`язання приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Стефурак Н. Я. виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження забороною на відчуження будинку по АДРЕСА_1 , з наступних підстав.

Встановлено, що заборону відчуження зазначеного в договорі житлового будинку з господарським будівлями АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 накладено 15.03.2006 року приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. на підставі ст.73 Закону України «Про нотаріат» у зв`язку із посвідченням вищевказаного іпотечного договору і до припинення дії договору іпотеки (том-1, а.с.130 зворот), а також зроблено запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (том-1, а.с.53).

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, урегульовано Закноом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до п.2 ч.1 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державним реєстратором є зокрема нотаріус.

За змістом п.9 ч.1 ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Згідно з п.п.5.1, 6.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012, № 296/5 нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.

Про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна.

Отже, законодавством визначена окрема процедура зняття заборони на відчуження майна та виключення даних з Реєстру, підставою проведення якої є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

На час розгляду спору позивач не звертався до нотаріуса із заявою про зняття заборони відчуження на іпотечне майно, та не отримував з цього приводу відмови, а тому вимоги позивача в цій частині є передчасними та задоволенню не підлягають.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання припиненими зобов`язань за кредитним та іпотечними договорами, а також щодо зобов`язання відповідача повернути позивачеві правовстановлюючі документи на об`єкт іпотеки.

Відповідно до ч.ч.1,13 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 , задоволити частково.

Рішення Городенківського районного суду від 24 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного ПАТ «Комерційний банк «Надра», приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Івано-Франків ської області Стефурак Наталії Ярославівни про визнання припиненим кредитного договору,визнання припиненим договору іпотеки, зняття заборони на відчуження житлового будинку з господарськими будівлями, виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису, зобов`язання приватного нотаріуса виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження забороною на відчуження будинку ,зобов`язання повернути документи на будинок задоволити частково.

Визнати припиненим зобов`язання за кредитним договором №111/2006 від 14.03.2006, укладеним між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 у зв`язку з виконанням.

Визнати припиненим зобов`язання за договором іпотеки від 15.03.2006 року, укладеним між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 та посвідченим і зареєстрованим приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу за № 230 з 27.06.2013 року.

Зобов`язати ПАТ «КБ «Надра» повернути ОСОБА_1 правовстановлюючі документи на будинок по АДРЕСА_1 .

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ПАТ КБ «Надра» (04053, м.Київ, вул. Січових Стрільців, 15, ) на користь держави (в спеціальний фонд Державного бюджету України) 1653,60 грн. судового збору, у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також 2480,40 грн. судового збору, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 31 травня 2019 року.

Суддя-доповідач: Василишин Л.В.

Судді: Максюта І.О.

Матківський Р.Й.