Справа № 541/456/19
Номер провадження 2/541/492/2019
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 травня 2019 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Городівського О.А.

за участю секретаря судового засідання - Пащенко Є.М.,

позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2

розглянувши в підготовчому засіданні цивільну справу в порядку загального провадження

за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до

Миргородської міської ради Полтавської області

про встановлення фактів належності будинколоводіння на праві власності померлій та визнання права власності на будинок за законом

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна архітектурно будівельна інспекція України,

установив:

01 березня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вищезазначеним позовом.

На підтвердження позовних вимог посилаються на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відкрилася спадщина, зокрема право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . У встановленому законом порядку позивачі прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їм було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності померлої на спадкове майно. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прохали суд встановити факт належності померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на праві власності спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та визнати за кожним позивачем в порядку спадкування за законом право власності на Ѕ частину спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12.03.2019, відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання (а.с.48-49).

У встановлений судом строк, відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та прохали задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві.

Представник Миргородської міської ради Полтавської областів судове засідання не з`явився. Установа направила на адресу суду лист в якому просила розгляд справи провести без участі свого представника. Заперечень проти задоволення позову сільська рада не висловила.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державна архітектурно будівельна інспекція Українив судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12).

Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, зокрема, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

За свого життя спадкодавець ОСОБА_3 заповіт не склала.

Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Пазинич Р.В. після смерті ОСОБА_3 було заведено спадкову справу, згідно якої заяви про прийняття спадщини було подано доньками померлої - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Окрім того позивачам було видано свідоцтва про право на спадщину, стосовно іншого спадкового майна.

При зверненні позивачів до приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно, нотаріусом в цьому було відмовлено по причині відсутності правовстановлюючого документу (а.с.30).

Згідно довідки виданої ДКП «Миргородтехінвентаризація» № 539 від 26.06.2018 року право власності на житловий будинок який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 зареєстрований за ОСОБА_3 , згідно договору купівлі-продажу від 13.06.1975 посвідченого Миргородською ДНК за №2691 (а.с.19).

Рішенням Миргородської міської ради народних депутатів № 687 від 30 серпня 1977 року, спадкодавцю ОСОБА_3 , надано дозвіл на побудову нового будинку, замість старого, котрий прийшов в несправність (а.с.16). Окрім того згідно даного рішення, було видано дозвіл № 224 на проведення відповідних робіт (а.с.17).

Рішенням Миргородської міської ради народних депутатів № 271 від 11 квітня 1982 року, продовжено термін для будівництва (а.с18)

У відповідності до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків.

У відповідності до копії технічного паспорту спірного житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами (а.с.24) його будівництво було закінчено 1982 року.

На момент закінчення будівництва, питання набуття права власності на жилий будинок та його господарські будівлі і споруди, регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва, а тому за вказаними Указом та Постановою підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Такі висновки щодо застосування відповідних норм права містяться в правовій позиції Верховного Суду України від 18 грудня 2013 року у справі № 6-137цс13.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи, що факт побудови спадкодавцем спірного житлового будинку, котрий здійснений з дозволу органів державної влади, суд дійшов висновку, що спадкодавець у встановленому законом порядку набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , а отже у відповідності до ст. 1218 ЦК України дане право є об`єктом спадкування.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Пленум ВСУ в постанові № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно.

Оскільки відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право спадкодавця на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами позивачам оформити право на спадщину в позасудовому порядку, суд вважає за необхідне визнати за кожним із них право власності на Ѕ частини спірного житлового будинку.

В зв`язку з тим, що позивачі не заявляють вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.258, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт належності будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 на праві власності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері, ОСОБА_3 , на Ѕ частину будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері, ОСОБА_3 , на Ѕ частину будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Полтавського апеляційного суду .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 03.06.2019

Суддя О. А. Городівський