Справа № 456/1042/17 Головуючий у 1 інстанції: Гула Л.В.
Провадження № 22-ц/811/440/19 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року м. Львів

Справа № 456/1042/17

Провадження № 22-ц/811/440/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Левика Я.А., Шандри М.М.

секретар Бадівська О.О.

за участю прокурора Панькевича Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 грудня 2018 року в складі судді Гули Л.В.

у справі

за позовом ОСОБА_1 до Стрийської міжрайонної прокуратури про зобов`язання вилучити недостовірну інформацію,-

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 грудня 2018 року провадження у справі закрито.

Дану ухвалу оскаржила ОСОБА_1 ,подавши апеляційну скаргу.

З ухвалою не погоджується, вважає її незаконною та такою, що прийнята з порушенням вимог процесуального права.

Вказує, що позиція суду першої інстанції, яка ґрунтується на тому, що якщо спірні правовідносини виникли між фізичною особою та суб`єктом владних повноважень щодо оскарження дій, цей спір необхідно розглядати в порядку адміністративного судочинства є необґрунтованою.

Звертає увагу апеляційного суду, що на час постановлення ухвали, а саме 24.12.2018 року цивільна або адміністративна юрисдикція справи/спору не може встановлюватися лише за змістом позовних вимог та складом учасників (зокрема, за участю суб`єкта владних повноважень), оскільки завданням цивільного і адміністративного судочинства є вирішення справ/спорів з метою захисту прав, свобод чи інтересів фізичної осіб. Таким чином, для встановлення цивільної або адміністративної юрисдикції даної справи/спору необхідно з`ясувати за захистом яких самих прав, свобод чи інтересів звернулась ОСОБА_1 (отже, необхідно встановити предметну юрисдикцію даної справи/спору).

Зазначає, що у позовній заяві невірогідною зазначена інформація, що " ОСОБА_1 та особи ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були членами сім`ї за умови спільного проживання". Право на смію регулюється нормами СК України. Відтак, дана справа стосується захисту права ОСОБА_1 на сім`ю (окрему від шлюбної сім`ї ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ), яке не визнається відповідачем, оскільки ним була поширена недостовірна інформація, що ОСОБА_1 та особи ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були членами сім`ї за умови спільного проживання. Отже, дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Просить ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 грудня 2018 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора Панькевича Р.В., перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернулась з позовною заявою до Стрийської міжрайонної прокуратури про зобов`язання вилучити недостовірну інформацію.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції прийшов до висновку, що даний спір потрібно розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З вказаним висновком колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч.'1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

Частиною 3 ст. 19 КАС України визначено, що адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Тобто, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

З аналізу наведених процесуальних норм вбачається, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, у цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Водночас, визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Як вбачається зі змісту заявлених позовних вимог ОСОБА_1 просить зобов`язати Стрийську міжрайонну прокуратуру вилучити з відповіді № 44-181-13 від 06.11.13 недостовірну інформацію, за якою вважається, що на момент вчинення конфлікту в жовтні 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були членами сім`ї за умови спільного проживання.

Тобто, фактично існує спір щодо спростування недостовірної інформації, який регулюється гловою 20 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку що доводи апеляційної скарги є підставними, а ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 грудня 2018 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до Стрийського міськрайонного суду Львівської області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 06.06.2019 року.

Головуючий

Судді