Гусятинський районний суд Тернопільської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" травня 2019 р. Справа № 596/2168/16-ц

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Цвинтарної Т.М.

за участю: секретаря

судового засідання Рудніцької О.П.

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства «Науково виробниче об`єднання «Мрія» правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «ФГ Науково - виробниче об`єднання «Мрія» про визнання договорів оренди землі недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача фермерського господарства «Науково виробниче обєднання «Мрія» правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «ФГ Науково- виробниче об`єднання «Мрія» та просить визнати недійсним договір оренди землі, укладений між ФГ «НВО «Мрія» та ОСОБА_1 та зареєстрований 05 липня 2010 року за №45, скасувати державну реєстрацію вказаного договору оренди землі та зобов`язати відповідача передати їй земельну ділянку площею 1,48 га. в стані придатному для цільового використання, який в подальшому уточнила та просила вищевказаний договір оренди землі без номера, укладений 15 лютого 2010 року між ОСОБА_1 та ФГ «НВО «Мрія» та зареєстрований 05 липня 2010 року за №45 в Гусятинському реєстраційному відділі Тернопільської регіональної філії ДП Центру ДЗК, визнати недійсним.

Також, просить визнати недійсним договір оренди землі, укладений між ФГ «НВО «Мрія» та ОСОБА_1 та зареєстрований 05 липня 2010 року за №66, скасувати державну реєстрацію вказаного договору оренди землі та зобов`язати відповідача передати їй земельну ділянку площею 1,47 га в стані придатному для цільового використання, який в подальшому уточнила та просила вищевказаний договір оренди землі без номера, укладений 15 лютого 2010 року між ОСОБА_1 та ФГ «НВО «Мрія» та зареєстрований 05 липня 2010 року за №66 у Гусятинському реєстраційному відділі Тернопільської регіональної філії ДП Центру ДЗК, визнати недійсним.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 09 березня 2000 року їй належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,48 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована на території Крогулецької сільської ради, Гусятинського району, Тернопільської АДРЕСА_1 . Також, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 01 червня 2007 року їй належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,47 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , що розташована на території Крогулецької сільської ради, Гусятинського району, Тернопільської області.

Позивач вказала про те, що вищевказані земельні ділянки вона на підставі договорів оренди, укладених 15 лютого 2010 року між нею та фермерським господарством «Науково виробниче обєднання «Мрія» та зареєстрованих 05 липня 2010 року за №45 та відповідно за №66 в Гусятинському реєстраційному відділі Тернопільської регіональної філії ДП Центру ДЗК, передала в оренду вказаному фермерському господарству.

Вважає вказані договори оренди недійсними, оскільки вона з відповідачем під час публічних переговорів, які передували до укладення договорів оренди землі, домовились передати земельні ділянки в оренду строком на 5 років. В 2010 році відповідач надав їй проекти договорів оренди землі, в яких строк договорів був зазначений 5 років. Після підписання нею вказаних проектів договорів у двох примірниках, вона повернула їх відповідачу для підпису та реєстрації. Однак, відповідач після реєстрації договорів оренди землі їй не повернув її примірників договорів, хоча приступив до користування вказаними земельними ділянками. На її неодноразові звернення до відповідача з приводу повернення їй примірників договорів, останній не реагував. На її усне звернення до відповідача на початку 2015 року про повернення їй земельних ділянок після збору врожаю, у відповідь від відповідача довідалася, що договори укладені строком на 10 років, тобто до 2020 року, які в односторонньому порядку розірвати неможливо, а в разі наявності претензій по договорах, їй потрібно звертатися в суд.

Після того, вона звернулася до відповідача з приводу повернення їй примірників договорів оренди землі. Примірники договорів від відповідача отримала у липні 2016 року в приміщенні Крогулецької сільської ради і ознайомившись з ними, побачила, що отримані договори підписані не нею та дійсно укладені на 10 років. Після побаченого, вона, 29.09.2016 року відповідачу надіслала письмову заяву про намір з її сторони розірвати договори оренди землі.

Вважає, що недійсність правочинів зумовлюється незаконними діями відповідача щодо змісту правочину та порушення волі - невідповідність волі та волевиявлення позивача. Також вважає, що так як спірні договори зареєстровані в установленому законом порядку, вони є укладеними, а тому оспорюваними та за рішенням суду можуть бути визнані недійсними.

Позивач та її представник в судовому засіданні 16.01.2017 року, представник позивача в судовому засіданні 22.12.2017 року та позивач у судовому засіданні 20.05.2019 року уточнені позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити. Позивач вказала, що вона оспорюваних договорів не підписувала. Договіри оренди землі з відповідачем в 2010 році укладала на п`ять років і пам`ятає, що перед їх підписанням, вона читала умови договорів, в яких був указаний строк їх дії - 5 років. Ознайомлення та підписання вказаних договорів відбувалося у Крогулецькій сільській раді в присутності представника відповідача, прізвище якого її не відомо. Коли підписувала примірники договорів то підпису уповноваженої особи орендаря та печатки орендаря на них не було. Не пам"ятає, щоб вона ще якісь документи, крім договорів оренди землі, підписувала. Примірники договорів від відповідача отримала у липні 2016 року в Крогулецькій сільській раді і ознайомившись з ними, побачила, що отримані договори підписані не нею та дійсно укладені на 10 років. Також вказала, що актах приймання-передачі земельних ділянок також не її підпис.

Представник позивача також вказала, що відповідач не виконав свого обов`язку щодо передання позивачу по одному примірнику договорів після їх реєстрації у встановленому законом порядку і доказів на підтвердження передання примірників договорів позивачці після їх державної реєстрації у 2010 році суду не надав. Факт отримання позивачем плати за користування землею не може свідчити про погодження з умовами укладених раніше договорів, не спростовує недійсність договорів і не створює для неї правових наслідків. При укладенні договору оренди не було вільного волевиявлення позивача. Підтвердженням того, що позивач не підписувала оспорюваних договорів оренди землі є висновок судово-почеркозннавчої експертизи.

Стосовно заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності представник позивача вказала, що позивач строку позовної давності не пропустила, оскільки про порушення свого права на волевиявлення укладення правочину дізналася лише в липні 2016 року після отримання свого примірника договору оренди від відповідача у Крогулецькій сільській раді Гусятинського району.

Представник відповідача в судовому засіданні 16.01.2017 року позовні вимоги позивача не визнала, вважає їх незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, посилаючись на обставини, викладені у запереченнях на позов. Також вказала, що договори укладені належним чином між сторонами, і відповідачем сплачувалася орендна плата за користування землею позивачу. Договір підписаний позивачем і відповідачем. Двостороннє підписання сторонами договору оренди землі є доказом того, що сторони досягли домовленості за всіма істотними умовами договору оренди, які передбачені Законом України «Про оренду землі». Крім того зазначила, що відповідачем оброблялися земельні ділянки та сплачувалася орендна плата позивачу, а позивач 6 років отримувала орендну плату за користування належними її земельними ділянками, і тим самим фактично прийняла умови договорів оренди, тому вказані правочини вважаються такими, що прийняті, погоджені позивачкою.

Крім того, представник відповідача просила застосувати до позовних вимого позивача строк позовної давності, посилаючись на те, що для фізичної особи, як сторони правочину днем початку перебігу строку позовної давності слід вважати день вчинення правочину, оскільки він збігається з днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Вказала, що строк позовної давності про визнання недійсними оспорюваних договорів оренди від 15.02.2010 року сплинув 15.02.2013 року, тому позивач, звернувшись із позовом до суду в 2016 році пропустила трирічний строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Представник відповідача в судове засідання 20.05.2019 року не з`явилася, хоча відповідач по справі був належним чином повідомлений про день, час, місце слухання справи. Проте, від представника відповідача-адвоката Каневської М.О. 20.05.2019 року до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача. У вказаному клопотанні також зазначено, що представник відповідача заперечує проти позову та просить відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення сторони позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Чинним законодавством України визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», тощо.

Так, відповідно до положень ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 1,48 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Крогулецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 , виданим Крогулецькою сільською радою Гусятинського району Тернопільської області та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 54 09 березня 2000 року. Цим актом визначені межі та місце розташування земельної ділянки.

Також, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 1,47 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Крогулецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 , виданим та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №52 у Гусятинському районному відділі земельних ресурсів 01 червня 2007 року. Цим актом визначені межі та місце розташування земельної ділянки.

15 лютого 2010 року між позивачем та фермерським господарством «Науково виробниче об`єднання «Мрія», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «ФГ Науково-виробниче об`єднання «Мрія», укладений договір оренди землі без номера, предметом якого є земельна ділянка площею 1,48 га (рілля), кадастровий номер якої НОМЕР_1 , яка розташована на території Крогулецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, строком на 10 років, починаючи з дати його державної реєстрації. Починаючи з 2010 року вищевказану земельну ділянку відповідач використовував для вирощування товарної сільськогосподарської продукції.

15 лютого 2010 року між позивачем та фермерським господарством «Науково виробниче об`єднання «Мрія», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «ФГ Науково-виробниче об`єднання «Мрія», укладений договір оренди землі без номера, предметом якого є земельна ділянка площею 1,47 га (рілля), кадастровий номер якої НОМЕР_2 , яка розташована на території Крогулецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, строком на 10 років, починаючи з дати його державної реєстрації. Починаючи з 2010 року вищевказану земельну ділянку відповідач використовував для вирощування товарної сільськогосподарської продукції.

Згідно з п.43 оспорюваних договорів вони набирають чинності після підписання сторонами та їхньої державної реєстрації.

На підставі актів приймання-передачі без зазначення дати їхнього складання орендодавець передав зазначені вище земельні ділянки у користування орендарю.

Дані договори зареєстровані 05 липня 2010 року за №45 та відповідно за №66 в Гусятинському реєстраційному відділі Тернопільської регіональної філії ДП Центру ДЗК.

Як вбачається із звернення сільського голови Крогулецької сільської ради до ФГ НВО «Мрія» від 10.11.2015 року № 148 з додатком-списком власників земельних ділянок, в якому значиться і позивач ОСОБА_1 , останній просить ФГ НВО «Мрія» на підставі розглянутого на сесії ради від 21.10.2015 року № 255 звернення жителів с.Крогулець про допомогу в отриманні їхніх примірників договорів оренди земельних ділянок, в тому числі і ОСОБА_2 Г ОСОБА_3 ., надати примірники договорів оренди земельних ділянок, укладених між ФГ НВО «Мрія» та власниками земельних ділянок для останніх.

Як зазначено в позовній заяві позивачем та підтверджено нею в судовому засіданні, позивач оспорювані договори отримала в приміщенні Крогулецької сільської ради Гусятинського району в липні 2016 року тоді ж і дізналася про строк на який був укладений договір - 10 років, тобто, після вищевказаного звернення Крогулецької сільської ради до відповідача.

Вищенаведені факти отримання позивачем оспорюваних договорів оренди землі в липні 2016 року в Крогулецькій сільській раді та звернення сільського голови цієї ж ради до ФГ НВО «Мрія» 10.11.2015 року з приводу надання примірників договорів оренди земельних ділянок для орендодавців підтверджені в судовому засіданні показами допитаного в якості свідка ОСОБА_4 - сільського голови (старости) Крогулецької сільської ради, який підтвердив факт надання та залишення в Крогулецькій сільській раді в липні 2016 року двома представниками ФГ«Мрія» договорів оренди земель, укладених між власниками земельних паїв, в тому числі і спірних договорів укладених між позивачем та фермерським господарством «Науково виробниче об`єднання «Мрія» та отримання позивачкою спірних договорів оренди землі в його присутності у вказаний вище час.

29 вересня 2016 року ОСОБА_1 письмово повідомила ФГ НВО «Мрія» про намір розірвати договори оренди земельних часток (паю) та повернути їй земельні ділянки. Лист-повідомлення ФГ НВО «Мрія» отримано, що не заперечено представником відповідача в судовому засіданні.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка означає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору, тощо (ст. ст. 6, 627 ЦК України).

У відповідності до ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ст. 93 ЗК України).

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" недійсним може бути визнано лише укладений договір.

Відповідно до ч.1 ст.210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом та на підставі вказаної частини статті Кодексу та ст.125 Земельного Кодексу України є укладеним з моменту його державної реєстрації.

На момент укладення та державної реєстрації оспорюваних договорів оренди землі державна реєстрація договорів оренди здійснювалася на підставі Порядку ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 року №1021(чинної на момент укладення та реєстрації спірного договору) згідно п.13-2 якого державна реєстрація земельної ділянки здійснювалася територіальним органом Держземагентства за її місцезнаходженням на підставі заяви також набувача права на земельну ділянку.

Таким чином, оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірних договорів оренди землі, вони є укладеними, а отже - оспорюваними та за рішенням суду можуть бути визнані недійсними.

Відповідно до ч.1 ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Як передбачено ч.1 ст.14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року №220 із змінами та доповненнями затверджено Типовий договір оренди землі.

Як встановлено вище судом, спірні договори оренди землі зареєстровані в установленому законом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань позивач звернулася до суду з клопотанням про призначення судової почеркознавчої експертизи і згідно з висновком експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів №124/125/17-22 від 24.05.2017 року, підписи від імені ОСОБА_1 у двох примірниках договору оренди землі площею 1,48 га, укладеного 15.02.2010 року між фермерським господарством «Науково виробниче об`єднання «Мрія» та ОСОБА_1 та зареєстрованого 05 липня 2010 року за №45 в Гусятинському реєстраційному відділі Тернопільської регіональної філії ДП Центру ДЗК та у двох примірниках договору оренди землі площею 1,47 га, укладеного 15.02.2010 року між фермерським господарством «Науково виробниче об`єднання «Мрія» та ОСОБА_1 та зареєстрованого 05 липня 2010 року за №66 в Гусятинському реєстраційному відділі Тернопільської регіональної філії ДП Центру ДЗК, а також у актах приймання-передачі земельних ділянок (паїв) до вказаних договорів, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням справжньому почерку ОСОБА_1 .. Ці підписи виконано рукописним способом, без технічної підготовки до їх виконання.

Отже, суд вважає, що на момент укладення оспорюваних договорів оренди землі відповідачем як орендарем не були дотримані вимоги, встановлені ст.203 ЦК України щодо вільного волевиявлення учасника правочину - орендодавця, яке б відповідало його внутрішній волі, що з урахуванням ч.1 ст.215 ЦК України є підставою для визнання цих договорів недійсними.

Сам по собі факт отримання орендної плати не свідчить про те, що договори орендодавцем були підписані, а фактичне користування земельними ділянками та відповідне отримання прибутку зі спірних земельних ділянок орендарем є підставою для оплати власнику земельних ділянок плати за користування землею.

Представником відповідача в судовому засіданні було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позивач ОСОБА_1 з вищевказаним позовом про захист порушеного права звернулася до суду 31 жовтня 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні позивач дізналася про порушення свого права, тобто про укладення спірних договорів строком на 10 років у липні 2016 року після отримання оспорюваних договорів оренди землі, так як спірні договори після проведення реєстрації у встановленому законом порядку відповідачем їй не було повернуто, що в розумінні ч.1 ст.261 ЦК України є моментом початку перебігу строку позовної давності, а тому суд вважав, що положення ст.267 ЦК України про правові наслідки спливу позовної давності не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Посилання представника відповідача на те, що початок перебігу строку позовної давності необхідно обчислювати з моменту укладення спірного договору, оскільки позивач отримувала плату за користування землею, суд визнає таким, що суперечить ст. 261 ЦК України.

Посилання представника відповідача на ті обставини, що позивачем пропущено строк позовної давності, що є підставою для відмови у позові за пропуском строку позовної давності, не було підтверджено належними доказами по справі та є необґрунтованим, оскільки як ствердив представник позивача, позивач дізнався про укладення договорів оренди строком на 10 років і від його імені у липні 2016 року після отримання оспорюваних договорів та відповідно в червні 2017 року після ознайомлення із висновком судово-почеркознавчої експертизи в суді. Інших доказів, які б свідчили, що позивачці було відомо про укладення спірного договору строком на 10 років суду представником відповідача не було подано.

Тому строк позовної давності позивачем не пропущений.

Твердження представника відповідача про те, що отримання позивачем у 2016 році орендної плати є прямим доказом її обізнаності про строк дії договору оренди землі, так як орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі, суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, зокрема: висновком судово-почеркознавчої експертизи № 124/125/17-22 від 24.05.2017 року; письмовим звернення сільського голови Крогулецької сільської ради до ФГ НВО «Мрія» від 10.11.2015 року за № 148 надати примірники договорів оренди земельних ділянок, укладених між ФГ НВО «Мрія» та власниками земельних ділянок для останніх.

Твердження представника відповідача в судовому засіданні про те, що представниками відповідача в липні 2016 року орендодавцю ОСОБА_1 не передавалися оспорювані договори оренди землі, суд вважає безпідставними, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами в судовому засіданні зі сторони представника відповідача та спростовуються показами свідка ОСОБА_4 ..

Крім того, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача, що відповідач належним чином виконував спірні договори, а позивач з 2010 по 2016 рік одержувала орендну плату та не заперечувала щодо оренди відповідачем її земельних ділянок (паїв) з огляду на те, що як вбачається з вищезазначеного висновку судово-почеркознавчої експертизи № 124/125/17-22 від 24.05.2017 року підписи від імені ОСОБА_1 у двох примірниках договору оренди землі площею 1,48 га. та двох примірниках договору оренди площею 1,47 га. укладених між фермерським господарством «Науково виробниче об`єднання «Мрія» та ОСОБА_1 , виконані не нею, а іншою особою.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Представником відповідача суду не представлено і в судовому засіданні судом не здобуто доказів про надіслання позивачці відповідачем після державної реєстрації спірних договорів оренди землі та отримання останньою від відповідача вказаних вище договорів до липня 2016 року.

Також представником відповідача не було суду подано належних та допустимих доказів того, що позивач отримував орендну плату на протязі 2010-2016 років згідно оспорюваних договорів оренди землі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи те, що при зверненні до суду позивачем ОСОБА_1 було оплачено 551,20 грн. судового збору, вказані витрати слід покласти на відповідача та стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «ФГ Науково-виробниче об`єднання «Мрія» 551,20 грн. судового збору та 3083 грн. 50 коп. вартості судово-почеркознавчої експертизи.

На підставі наведеного, ст. ст. 3, 12, 15, 203, 207, 210, 215, 256, 257, 261, 267, 626, 792 ЦК України, ст. ст. 93, 125 Земельного кодексу України, ст.ст. 13, 14 Закону України «Про оренду землі», керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 78, 81, 82, 89, 141, 259, 263 - 265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до фермерського господарства «Науково виробниче об`єднання «Мрія» правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «ФГ Науково - виробниче об`єднання «Мрія» про визнання договорів оренди землі недійсними задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі без номера, укладений 15 лютого 2010 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , жителькою АДРЕСА_2 та фермерським господарством «Науково - виробниче об`єднання «Мрія», , місцезнаходження якого с. Васильківці, АДРЕСА_3 68А, Гусятинського району Тернопільської області та зареєстрований 05 липня 2010 року за №45 в Гусятинському реєстраційному відділі Тернопільської регіональної філії ДП Центру ДЗК.

Визнати недійсним договір оренди землі без номера, укладений 15 лютого 2010 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , жителькою АДРЕСА_2 та фермерським господарством «Науково - виробниче об`єднання «Мрія», , місцезнаходження якого с. Васильківці, АДРЕСА_3 68А, Гусятинського району Тернопільської області та зареєстрований 05 липня 2010 року за №66 в Гусятинському реєстраційному відділі Тернопільської регіональної філії ДП Центру ДЗК.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ФГ Науково - виробниче об`єднання «Мрія», , місцезнаходження якого с. Васильківці, вулиця АДРЕСА_3 , 68А, Гусятинського району Тернопільської області в користь ОСОБА_1 3 634 (три тисячі шістсот тридцять чотири) гривні 70 копійок понесених на оплату судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 30 травня 2019 року.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду Т.М. Цвинтарна