ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5550/19 Справа № 182/7814/18 Суддя у 1-й інстанції - Багрова А. Г. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз»

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2019 року, яке постановлено суддею Багровою А.Г. у м. Нікополі Дніпропетровської області та повний текст рішення складено 21 березня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» про захист прав споживачів.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що він є споживачем послуг газопостачання за договором №15617 від 08.09.2000 року за адресою АДРЕСА_1 .

17.07.2015 року відносно нього був складений акт-претензія з приводу порушення цілісності заводської пломби на рахунковому механізмі (розкришилась частина платини). В той же день лічильник був демонтований і йому було надано лічильник з обмінного фонду, про що було складено відповідні акти демонтажу і установки побутових газових лічильників.

27.07.2015 року позивачу було припинено газопостачання і пред`явлено досудову вимогу про виплату збитків у розмірі 20016,48 грн. Не погодившись з даними діями ПАТ «Дніпропетровськгаз» позивач звернувся до суду із позовною заявою про захист прав споживачів, в задоволенні якої відмовлено рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.12.2016 року у справі №182/6507/15-ц, яке залишено без змін судами вищестоящих інстанцій.

23.08.2018 року позивач отримав поштою копію позовної заяви з доданими до неї документами, ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі №182/4074/18 за позовом ПАТ «Дніпропетровськгаз» до нього про стягнення збитків у розмірі 18720,59 грн. та у зв`язку з пред`явленим до нього позовом вважає за необхідне пред`явити позовні вимоги з тих обставин, які не були предметом позовних вимог у справі №182/6057/15-ц.

Позивач зазначає, що 01.10.2009 року йому було встановлено прилад обліку газу „Самгаз" №3063505, номер пломби №251232710. У жовтні 2015 року під час розгляду справи №182/6057/15-ц йому стало відомо про те, що посадові особи ПАТ «Дніпропетровськгаз» грубим чином порушили технологічні умови установки лічильника, що потягло за собою можливість його нормальної експлуатації протягом строку, на який він розрахований.

Так, у відповідності п.9.1 Настанови з експлуатації лічильників газу мембранних САМГАЗ СМУК.407369.014РЄ «лічильники слід встановлювати в закритому приміщенні в місці, що провітрюється від впливу корозійно-активних речовин, парів від варки, високої вологості, розбризкування води і інших рідин або на відкритому повітрі у спеціальній шафі, яка захищає лічильник від прямого впливу атмосферних факторів. Місце встановлення лічильника повинно відповідати вимогам ДБН В. 2.5-20-2001, іншим правилам і положенням щодо розміщення та монтажу лічильників газу». Згідно пп..6.112,6.114,6.115 ДБН В. 2.5.-20-2001 «установка лічильників повинна передбачатися з умов зручності їх монтажу, обслуговування і ремонту, також відповідно до експлуатаційної документації заводів-виготовлювачів. Установка лічильників зовні будинку передбачається відкрита, під навісом, в шафах або інших конструкціях, що забезпечують захист лічильника від зовнішніх впливів за умови, що можливість такої установки вказана в паспортах заводів-виготовлювачів. Конструкція шаф для розміщення лічильників повинна забезпечувати природну вентиляцію. Дверцята шаф повинні мати запори».

Згідно п.1.4.1 Правил безпеки систем газопостачання України №254 від 01.10.1997 року, у редакції, що існувала та момент виникнення спірних правовідносин, за безпечність конструкції, правильність вибору матеріалу, якість виготовлення, монтажу, налагодження, ремонту і технічного діагностування, а також відповідність об`єкта цим Правилам несуть відповідальність підприємство, установа, організація (незалежно від форми власності та відомчої належності), що виконують відповідні роботи.

Таким чином, за правильність монтажу приладу обліку газу на момент його установки відповідальність була покладена на працівників нинішнього ПАТ «Дніпропетровськгаз». В той же час, на момент установки лічильника газу у 2009 році позивачу ніхто не повідомив про те, що лічильник слід встановлювати в захисній шафі, отже пацівники ПАТ «Дніпропетровськгаз» виконали свою роботу з монтажу лічильника неякісно, з відступленням від діючих норм і правил його нормальної експлуатації.

На підставі наведеного вище, позивач просив суд обов`язати Публічне акціонерне товариство з газопостачання та газифікації «Дніпропетровськгаз» безкоштовно установити йому захисну шафу над приладом обліку газу за адресою АДРЕСА_1 в установленому законом порядку у розумний строк, та стягнути з відповідача збитки, спричинені неякісним виконанням робіт з монтажу приладу обліку газу у розмірі 18720 грн. 59 коп.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення по справі про задоволення позовних вимог з тих підстав, що суд першої інстанції не надав належної оцінки п п..6.112,6.114,6.115 ДБН В . 2.5.-20-2001, відповідно до яких установка лічильників повинна передбачатися з умов зручності їх монтажу, обслуговування і ремонту, також відповідно до експлуатаційної документації заводів-виготовлювачів. Установка лічильників зовні будинку передбачається відкрита, під навісом, в шафах або інших конструкціях, що забезпечують захист лічильника від зовнішніх впливів за умови, що можливість такої установки вказана в паспортах заводів-виготовлювачів. Конструкція шаф для розміщення лічильників повинна забезпечувати природну вентиляцію. Дверцята шаф повинні мати запори.

Крім того, у відповідності п.9.1 Керівництва з експлуатації лічильників газу мембранних САМГАЗ СМУК.407369.014РЄ, лічильники слід встановлювати в закритому приміщенні в місці, що провітрюється від впливу корозійно-активних речовин, парів від варки, високої вологості, розбризкування води і інших рідин або на відкритому повітрі у спеціальній шафі, яка захищає лічильник від прямого впливу атмосферних факторів. Місце встановлення лічильника повинно відповідати вимогам ДБН В. 2.5-20-2001, іншим правилам і положенням щодо розміщення та монтажу лічильників газу.

Позивач зауважує на тому, що лічильник газу був встановлений представниками відповідача з грубим порушенням вище вказаних норм, що призвело до порушення цілісності пломби на лічильнику газу, тому, відповідно до ст. 1166 ЦК України, він має право на відшкодування йому 1820,59 грн., які стягнуті з нього за рішенням суду, яким було встановлено порушення цілісності пломби на лічильнику газу.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на її думку, апеляційну скаргу залишити без задоволення посилаючись на те, що права позивача не були порушені, шкоди діями відповідача позивачу не завдано.

У відповідь на відзив позивач зазначив, що відповідач мав дотримуватись вимог, викладених в паспорті лічильника САМГАЗ та керівництвом з експлуатації по встановленню лічильника і встановити газовий лічильник у спеціальній шафі, а наслідком невірного монтажу лічильника газу є складання Акту про втручання та стягнення з нього збитків на користь відповідача.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 08 вересня 2000 року між позивачем і ВАТ «Дніпропетровськгаз», правонаступником якого є ПАТ «Дніпропетровськгаз», укладено договір про надання послуг з газопостачання.

19 серпня 2015 року між сторонами укладено новий договір про надання послуг з газопостачання.

Будинок № АДРЕСА_1 було газифіковано в 1986 році, прилад обліку газу - газовий лічильник Італія «Samgas» заводський № 1637215 було встановлено 08.04.1996 році.

01.10.2009 році вказаний газовий лічильник було замінено на новий лічильник «Самагаз», заводський №3063505, завод виробник ТОВ «САМГАЗ».

Пред`являючи позов до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» про захист прав споживачів позивач посилався на те, що працівники ПАТ «Дніпропетровськгаз» виконали свою роботу з монтажу лічильника газу неякісно, з відступленням від діючих норм і правил його нормальної експлуатації, оскільки газовий лічильник мав бути встановлений у шафі для розміщення лічильників.

Ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог позивача, оскільки права позивача не були порушені відповідачем по справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник з приводу належного встановлення 01.10.2009 року газового лічильника в будинку АДРЕСА_1 .

Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами по справі, будинок АДРЕСА_1 було газифіковано в 1986 році, прибор обліку газу - газовий лічильник Італія „Samgas" заводський № 1637215 було встановлено 08.04.1996 році.

01.10.2009 році вказаний газовий лічильник було замінено на новий лічильник „Самгаз", заводський №3063505, завод виробник ТОВ „САМГАЗ".

Відповідно до пункту 6.112 Державно-будівельних норм України ДБН В2.5.20-2001, затверджених Наказом держ.буду України від 23.04.2001 року, введених в дію з 01.08.2001 року, установка лічильників повинна передбачити умови зручності монтажу, обслуговування та ремонту, а також у відповідності з експлуатаційною документацією заводу-виробника.

Пунктом 6.114 Державно-будівельних норм України ДБН В2.5.20-2001, затверджених Наказом держ.буду України від 23.04.2001 року передбачено, що установка лічильника зовні приміщення передбачається відкрита, під навісом, в шафах або інших конструкціях, які забезпечують захист лічильника від зовнішнього впливу. При умовах, якщо можливість такої установки вказана в паспорті заводів-виробників.

Відповідно до п.5.2 паспорту на газовий лічильник „Самгаз" (м. Рівне), місце встановлення лічильника і його монтаж повинні відповідати ДБН В2.5.20-2001.

Таким чином, оскільки, відповідно до експлуатаційної документації заводу виробника, не передбачалась установка лічильника в металевій шафі, а позивач не замовляв відповідний проект, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позовних вимог доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до п п..6.112,6.114,6.115 ДБН В . 2.5.-20-2001 та п.9.1 Керівництва з експлуатації лічильників газу мембранних САМГАЗ СМУК.407369.014РЄ, газовий лічильник відповідачем повинен був бути встановлений в закритому приміщенні в місці, що провітрюється від впливу корозійно-активних речовин, парів від варки, високої вологості, розбризкування води і інших рідин або на відкритому повітрі у спеціальній шафі, яка захищає лічильник від прямого впливу атмосферних факторів. Місце встановлення лічильника повинно відповідати вимогам ДБН В. 2.5-20-2001, іншим правилам і положенням щодо розміщення та монтажу лічильників газу, оскільки, в експлуатаційній документації заводу виробника газового лічильника „Самгаз" не передбачена установка лічильника в металевій шафі, в той час як Державно-будівельними нормами України ДБН В2.5.20-2001, які затвердженні Наказом держ.буду України від 23.04.2001 року, передбачено, що установка лічильника зовні приміщення передбачається відкрита, під навісом, в шафах або інших конструкціях, які забезпечують захист лічильника від зовнішнього впливу. При умовах, якщо можливість такої установки вказана в паспорті заводів-виробників.

Також не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що оскільки лічильник газу був встановлений представниками відповідача з грубим порушенням вище вказаних норм, що призвело до порушення цілісності пломби на лічильнику газу, тому, відповідно до ст. 1166 ЦК України, позивач має право на відшкодування йому 1820,59 грн., які стягнуті з нього за рішенням суду, яким було встановлено порушення цілісності пломби на лічильнику газу, оскільки матеріалами справи не встановлено будь-яких винних дій відповідача відносно позивача, а також обставин порушення законних прав позивача. Натомість, рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.12.2016 року, яке залишено без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2018 року, встановлено факт втручання ОСОБА_1 в роботу лічильника газу.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому колегія суддів вважає, що підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 10 червня 2019 року.

Головуючий:

Судді: