13.06.2019 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира
в складі головуючого судді Лєдньова Д.М.
секретар - Зубрицька Т.Л.
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку особистою приватною власністю,-
Позивач звернулась в суд із позовом, в якому зазначила, що вона є власником житлового будинку та земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане нерухоме майно придбане під час перебування в шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 24.09.2018 року шлюб між сторонами розірвано.
Позивач зауважує, що житловий будинок та земельна ділянка придбавались за кошти, що є її особистою приватної власністю, а тому на спірне майно режим спільної сумісної власності, визначений положеннями ст. 60 СК України, розповсюджуватись не може.
В підставу заявлених вимог позивач також покладає ч.6 ст. 57 СК України, згідно якої суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.
У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить визнати приватною власністю ОСОБА_1 житловий будинок загальною площею 216,7 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0595 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з вищевикладених підстав. Додала, що відповідач веде антисоціальний спосіб життя, рішенням суду його визнано таким, що втратив право на користування спірним житловим будинком.
Відповідачі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності представника відповідача, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Сторони по справі перебували в шлюбі в період з 21.01.2013 року.
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 24.09.2018 року шлюб між сторонами розірвано.

За позивачем ОСОБА_1 31.05.2013 року на підставі договорів купівлі-продажу зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0595 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд з кадастровим номером НОМЕР_1 та житловий будинок загальною площею 216,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 57 СК України свідчить, що у випадку набуття одним із подружжя за час шлюбу майна за власні кошти, таке майно є особистою приватною власністю.

Положення статті 60 СК України свідчать, що законом встановлено про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Суд звертає увагу, що презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вказуючи на придбання майна за грошові кошти, які були особистою приватною власністю, позивач не надала достатніх доказів, які у своїй сукупності дозволяють прийти до такого висновку.

Заява про отримання додаткової міжнародної картки на ім`я ОСОБА_2 сама по собі не вказує на перерахування позивачем на розрахунковий рахунок отримувача грошової суми.

Будь-яких інших доказів про належність на праві особистої приватної власності суми коштів, достатніх для придбання нерухомого майна в цілій його частці, суду не надано.

Зауважена позивачем обставина про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, не впливає на розгляд справи у спорі про майнові права учасників.

Керуючись ст.ст. 141, 258-289 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку особистою приватною власністю відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду в повному обсязі буде виготовлено 18.06.2019 року.

Суддя: Д.М.Лєдньов