Справа № 137/1958/18
Провадження № 22-ц/801/1968/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гончарук-Аліфанова О. Ю.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 рокуСправа № 137/1958/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.,

за участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу № 137/1958/18 за позовом ОСОБА_1 до Громадської сільської ради Літинського району Вінницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Літинська районна державна адміністрація Вінницької області, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області про видачу земельного та майнового паїв

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10 липня 2019 року, повний текст якого складено 15 липня 2019 року, ухвалене у складі судді Гончарук- Аліфанової О.Ю.,

встановив:

В листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом Громадської сільської ради Літинського району Вінницької області про видачу земельного та майнових паїв.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що при розпаюванні племрадгоспу «Літинський» всім його працівникам, а також інвалідам з дитинства, що проживали на території Громадської сільської ради Літинського району Вінницької області, було виділено земельні ділянки та майнові паї. Позивач зазначає, що він є інвалідом з дитинства, однак, незважаючи на його письмову заяву, не був включений до списку на розпаювання. За таких обставин просив зобов`язати Громадську сільську раду Літинського району Вінницької області включити його до списку пайовиків, а також видати йому земельний та майновий паї.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 02 квітня 2019 року до участі у справі залучено Літинську районну державну адміністрацію Вінницької області, Відділ у Літинському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 23 квітня 2019 року замінено третю особу Відділ у Літинському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на - Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10 липня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, керуючись Указом Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», виходив з того, що позивачем не доведено, що на момент паювання ВАТ «Племзавод «Літинський» (правонаступника племзаводу «Літинський») він був членом цього товариства, в тому числі як пенсіонер, що раніше в ньому працював та залишився його членом, і має право на земельну частку (пай). Також суд першої інстанції з урахуванням змісту положень вказаного нормативно-правового акта дійшов висновку, що інвалідність ОСОБА_1 , яка отримана ним внаслідок поранення у післявоєнний період, не є окремою підставою для виділення позивачеві майнового та земельних паїв.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, а справу направити на новий розгляд.

В апеляційній скарзі зазначав, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам його позовної заяви та наявним у справі доказам на їх підтвердження , а саме довідкам Громадської сільської ради про те, що він дійсно є інвалідом з дитинства та звертався із відповідною заявою до відповідача, однак через механічну помилку не був включений у списки на видачу земельного паю. Крім того справа слухалася у відсутність свідків та відповідача, що було підставою для відкладення розгляду справи.

Правом відзиву учасники справи не скористалися.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав, в межах доводів зазначених в ній, просив скаргу задовольнити.

Представник Громадської сільської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність не подавав.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та Літинської районної державної адміністрації Вінницької області в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від Літинської районної державної адміністрації Вінницької області надійшла заява за вх. № 2160 від 08.10.2019 про проведення розгляду справи у їх відсутність.

Згідно з ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З цих підстав апеляційний суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутність осіб, які не з`явилися, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що рішенням Громадської сільської ради Літинського району Вінницької області № ІІ від 05.03.1996 вирішено надати в постійне користування державному племенному заводу «Літинський» 2284 га землі, а також видати державний акт на право постійного користування землею (а.с. 137).

14 травня 1996 року племзавод «Літинський» було реорганізовано у відкрите акціонерне товариство «Племзавод «Літинський», що підтверджується архівною довідкою № 01-19/6 від 08.01.2019 (а.с. 45, 107), розпорядженням № 128-р від 30.04.1996 (а.с. 138), змінами до статуту (а.с. 139), а також копією тимчасового статуту (а.с. 140-149).

Позивач ОСОБА_1 з 01.02.1983 працював зоотехніком у відділенні ім. Жданова племзаводу «Літинський», а з 01.09.1983 наказом директора племзавод «Літинський» с. Громадське по особовому складу №150-к звільнений за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України, що підтверджується архівними довідками № 01-19/475 від 15.08.2018 року (а.с. 42, 108), № 01-19/5 від 08.01.2019 року (а.с. 44, 109).

Протоколом зборів акціонерів ВАТ «Племзавод «Літинський» № 2 від 01.04.1997 затверджено списки акціонерів ВАТ «Племзавод «Літинський», які мають право на земельну частку (пай) (а.с. 150).

З доданого до протоколу списку пайовиків видно, що позивач у цьому списку відсутній (а.с. 150-162).

Листом Громадської сільської ради Літинського району Вінницької області № 02-16/41 від 14.02.2018 позивачу повідомлено, що списки пайовиків формувалися правлінням ВАТ «Племзавод «Літинський» в 1997 році, а не сільською радою. При цьому повідомлено, що відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 № 5245-VI, всі землі, які знаходяться за межами населеного пункту, перебувають у розпорядженні Держгеокадастру, тому виділення земельної ділянки як працівникові соціальної сфери не належить до компетенції сільської ради (а.с. 9).

Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК Серії 10 ААВ № 558461 від 29.09.2014 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом першої групи з дитинства, у зв`язку з пораненням під час бойових дій в період війни (а.с. 5).

Відповідно до довідки Громадської сільської ради Літинського району Вінницької області № 115 від 30.07.2014 року при розпаюванні племрадгоспу «Літинський» інвалідам з дитинства, які проживають на території Громадської сільської ради, було видано земельні та майнові паї, однак позивач відсутній у списку осіб, яким видавалися зазначені паї (а.с. 4).

З довідок Громадської сільської ради Літинського району Вінницької області № 13 від 03.02.2000 року (а.с. 8, 43), № 38 від 20.01.2008 року (а.с. 7), № 471 від 28.11.2016 року (а.с. 3), № 8 від 13.01.2012 року (а.с. 38) встановлено, що позивач з 1944 року проживає в с. Кусиківці та є інвалідом дитинства першої групи. В наявності земельної частки (паю) та земель соціальної сфери немає. При складанні списків на оформлення земельних та майнових паїв інвалідам дитинства, які проживають на території Громадської сільської ради позивач був механічно пропущений.

Згідно з п.п.1, 2 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

При цьому трудова книжка свідчить не про членство в КСП, СК чи

САТ, а про наявність трудових відносин з ними.

Як роз`яснено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 N7 член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК , у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Позивачем не доведено, що на день видачі Державному племенному заводу «Літинський» державного акта про право постійного користування землею, та на день паювання ВАТ «Племзавод Літинський» останній був членом товариства, в тому числі з числа пенсіонерів, та був включений до списку пайовиків, що дає право на отримання земельної частки (паю).

При цьому, наявність інвалідності з дитинства, згідно з положеннями Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» не є окремою підставою для виділення земельного та майнового паю.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши обставини справи, правильно визначив коло спірних правовідносин та норми матеріального права, які їх регулюють, надав належну оцінку наявним у справі доказам та дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що розгляд справи був проведений у відсутність представника відповідача та свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки судом першої інстанції не було допущено порушень норм процесуального законодавства при розгляді справи у відсутність вказаних осіб.

Так, представник відповідача був належним чином і завчасно повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції (а.с. 178), причин неявки не повідомив, позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні 10 липня 2019 року погодився продовжувати розгляд справи у його відсутність, що підтверджується технічним звукозаписом судового засідання, при цьому за змістом ст. 223 ЦПК України неявка належним чином повідомленого відповідача про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи.

Також судом першої інстанції про дату, час і місце цього засідання були належним чином і завчасно повідомлені свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 179-180), проте останні не з`явилися в судове засідання 10 липня 2019 року, водночас позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні відмовився від клопотання про виклик та допит вказаних свідків, яка прийнята судом, що підтверджується технічним звукозаписом судового засідання.

Рішення суду першої інстанції є законим і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і зводяться до переоцінки доказів у справі.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 374, 375, 381,382, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 11 жовтня 2019 року.

Головуючий І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

І.М. Стадник