Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2869/16-ц
Провадження № 4-с/553/15/2019
У Х В А Л А

Іменем України

16.10.2019м. Полтава

Ленінський районний суду м. Полтави в складі:

Головуючої судді - Крючко Н.І.,

при секретарі - Конновій Є.В.,

за участі:

скаржника ОСОБА_1 ,

оскаржуваної особи Державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Жмурко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи стягувача ОСОБА_2 , оскаржуваної особи - Державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Жмурко Станіслава Сергійовича про скасування постанови державного виконавця у виконавчому провадження № 54091375 від 25 жовтня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження управі керування транспортними засобами,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою за участі заінтересованої особи стягувача ОСОБА_2 , оскаржуваної особи - Державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Жмурко Станіслава Сергійовича про скасування постанови державного виконавця у виконавчому провадження № 54091375 від 25 жовтня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, в якій просив визнати постанову державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області Жмурка С.С. від 25.10.2018 року у виконавчому провадженні № 54091375 про встановлення відносно ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами незаконною, зобов`язавши державного виконавця Подільського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області Жмурко С.С. усунути порушення та поновити порушене право ОСОБА_1 на керування транспортними засобами, зобов`язати державного виконавця Подільського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області Жмурко С.С. повідомити ОСОБА_1 про виконання ухвали суду, постановленої за результатами розгляду даної скарги, не пізніше у десятиденний строк з дня одержання ухвали суду.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні.

Оскаржувана особа - державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Жмурко С.С. в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував з підстав її необґрунтованості та безпідставності.

В судове засідання заінтересована особа стягував ОСОБА_2 , та її представник Шиян В.О. в судове засідання не з`явились, але надали на адресу суду заяву в якій прохали проводити судовий розгляд справи у їх відсутність. При цьому, надали відзив на скаргу, в якому просили відмовити в задоволенні даної скарги з підтсав її необгрунтованості та безпідставності.

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст.447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 447 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

Судом встановлено, що рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 23 березня 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на період навчання - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 500,00 грн. на утримання та оплату навчання, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з позовом 10 серпня 2016 року та до закінчення дитиною навчання, тобто до 30 червня 2019 року, але не більше, як до досягнення 23 років.

Згідно ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 03 травня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Так, 08 червня 2017 року постановою державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Жмурко С.С. відкрито виконавче провадження по виконанню вказаного судового рішення.

Згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 20 липня 2017 року виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 23 березня 2017 року - зупинено до касаційного провадження.

Постановою Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 16 серпня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Ленінського районного суду м. Полтави та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 03 травня 2017 року - залишено без змін.

Судом встановлено, що виконавче провадження № 54091375 по виконанню рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 23 березня 2017 року поновлено 25 жовтня 2018 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими, для виконання на всій території України.

В судовому засіданні скаржником вказувалось про те, що копію постанови державного виконавця про поновлення виконавчого провадження ним отримано 19 листопада 2018 року.

Поряд з цим, 25 жовтня 2018 року державним виконавцем Подільського відділу Державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Жмурко С.С. було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості у повному обсязі. Підставою для винесення даної постанови слугувала заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів, сукупний розмір якої станом на 25.10.2018 року становив 12 349, 99 грн., за період з 10.08.2016 року по 01.10.2018 року, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Судом встановлено, що оскаржувану постанову скаржник отримав 19 листопада 2018 року, що свідчить про дотримання процесуальних строків скаржником для звернення до суду з скаргою.

В обґрунтування скарги скаржником вказувалось про те, що дану постанову вважає незаконною, оскільки при застосуванні відносно нього тимчасового обмеження у праві керувати транспортними засобами державним виконавцем було залишено поза увагою те, що останній є фізичною особою підприємцем та здійснює надання послуг по проведенню робіт з будівництва та транспортний засіб Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, який перебуває у його власності необхідний для роботи, оскільки найняти іншу особу, яка здійснювала перевезення будівельних матеріалів в нього не має можливості. Тому, зважаючи на вказану обставину вважає, що такі дії державного виконавця позбавляють його фактично джерела для існування, тому змушений був звернутися до суду з вказаною скаргою.

Згідно ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, зокрема про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі

Державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області при примусовому виконанні рішення встановлено , що боржник має заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, в зв`язку з чим постановою від 25 жовтня 2018 року тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. (а. с.32).

Дана обставина не заперечувалсь в судовому засіданнні скаржником.

Частиною 10 статті ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено підстави, за яких тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано.

Таким чином, у разі незгоди боржника із застосованим до нього тимчасовим обмеженням у праві керувати транспортними засобами, він має довести в суді наявність хоча б однієї з вищенаведених підстав.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, звертаючись до суду із скаргою, ОСОБА_1 вказав, що встановлення такого обмеження позбавляє його основного законного джерела засобів для існування, оскільки він як фізична особа - підприємець надає послуги по проведенню робіт з будівництва.

Як вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем, та надає послуги, а саме виконує інші роботи із завершення будівництва ( основний) / а.с.21/.

Тобто, керування транспортним засобом не позбавляє ОСОБА_1 від його основного законного джерела доходу, а саме проведення робіт з будівництва.

Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що обмеження у праві керування транспортними засобами позбавить боржника, з урахуванням тих видів діяльності, на які ОСОБА_1 має право, основного законного джерела засобів для існування, скаржником у передбаченому ст.ст.12, 81 ЦПК України порядку суду не надано.

Самі по собі пояснення про те, що керування транспортним засобом є необхідним для отримання основного законного джерела засобів для існування боржника, без доведення цих обставин, не можуть бути прийняті судом як беззаперечні докази в обґрунтування його скарги.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування транспортним засобом позбавить його єдиного джерела існування, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Більше того, як вбачається з довідки - розрахунку державного виконавця, ОСОБА_1 станом на 25.10.2018 року мав заборгованість по аліментах у розмірі 12 349,99 грн. та яка на даний час в повному обсязі не погашена.

В ході судового розгляду справи, скаржником не заперечувався факт наявності заборгованості по сплаті аліментів на час розгляду даної скарги судом.

Судом приймається до уваги, що ОСОБА_1 не надано жодних підтверджень причин непогашення заборгованості по аліментам, також не наведено обставин, які б свідчили не тільки про його небажання ухилятися від обов`язку по утриманню дитини, а й про заходи, що він вживає для цього.

Відповідно до статті 18 цього Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином, заявлені вимоги скаржником ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи та вказуються про безпідставність вказаної скарги.

Керуючись ст.ст.258, 260, 261, 447-451 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи стягувача ОСОБА_2 , оскаржуваної особи - Державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Жмурко Станіслава Сергійовича про скасування постанови державного виконавця у виконавчому провадження № 54091375 від 25 жовтня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження управі керування транспортними засобами відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського Апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Н. І. Крючко