Справа № 548/223/19
Провадження №2/548/259/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2019 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Миркушіної Н.С.,

за участю секретаря судового засідання Листопад В.Л.,

адвоката - Павелко Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за заявою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Павелко Р.С., про відвід головуючого судді Миркушіної Н.С., по цивільній справі № 548/223/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Хорольського районного суду Полтавської області Миркушіної Н.С. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Павелка Р.С. надійшла заява про відвід головуючого судді Миркушіної Н.С., яка вмотивована тим, що не зважаючи на ряд недоліків позовної заяви ОСОБА_2 , провадження по ній було відкрито, що свідчить про лояльне ставлення суду до позивача і є підставою для недовіри суду з підстав упередженості головуючого судді.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Павелко Р.С. підтримав заяву про відвід головуючого судді Миркушіної Н.С.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявився, подав письмову заяву про розгляд заяви про відвід головуючого судді Миркушіної Н.Сза його відсутності, та вказав, що заперечує проти заявленого відводу за безпідставністю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Частиною другою ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», встановлено, що судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Статтями 36, 37 ЦПК передбачено чіткий та виключний перелік підстав з яких може бути заявлено самовідвід, відвід судді.

Згідно із п. 5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Відповідно до частини 1 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

У відповідності до частини 8, 9 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватись у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи в судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України», як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється".

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Як зазначено у Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до вищевказаного, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Так як у представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Павелко Р.С. є підстави недовіряти суду, оскільки він втратив довіру до головуючого судді, а в заяві про відвід судді вказано підстави, передбачені ст.36 ЦПК України, то з метою забезпечення високого рівня довіри громадян до суду та усунення в подальшому обставин, які б могли вплинути на об`єктивний розгляд справи і недопущення недовіри до правосуддя що передбачено Законом України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні» від 08.04.2014 року, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про відвід судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 14, 33, 40, 41 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Павелко Р.С., про відвід головуючого судді Миркушіної Н.С., по цивільній справі № 548/223/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,- задовольнити,

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, - передати до канцелярії Хорольського районного суду Полтавської області для перерозподілу справи.

Повний текст судового рішення складено 12.06.2019 року.

Суддя: Н.С.Миркушіна