ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3219/18 Номер провадження 22-ц/814/1384/19Головуючий у 1-й інстанції Потетій А.Г. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Триголова В.М.

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

секретар: Ряднина І.В.

з участю адвоката Чічіля А.В., представника позивача Савчука О.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 29 січня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області, Пальчиківської сільської ради Полтавського району, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, Полтавська державна районна нотаріальна контора, про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області, Пальчиківської сільської ради Полтавського району про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка була рідною бабкою позивача по матері. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 (донька померлої ОСОБА_3 та мати позивача) подала до державного районного нотаріуса заяву про прийняття спадщини після ОСОБА_3 Після цього жодних дій не вчиняла. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, так і не оформивши після своєї матері свідоцтво про право на спадщину.

Маючи намір прийняти спадкове майно, що належало ОСОБА_3 , позивачка звернулася до Полтавської районної державної нотаріальної контори із документами та заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, а саме: земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,03 га на території Пальчиківської сільської ради Полтавського району Полтавської області. За результатом розгляду поданих документів нотаріус Полтавської районної державної нотаріальної контори виніс постанову № 02-31/568 від 24.04.2018 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Причиною цього слугувало те, що у позивачки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Подані документи є лише похідними доказами про право власності за ОСОБА_3 на вищевказане майно. Як зазначено в постанові, згідно п. 4.14, п. 4.15, п. 4.20 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ 22.02.2012 р., а саме: «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, встановлення кола спадкоємців по конкретній справі».

ОСОБА_3 була включена до списку осіб СГТОВ «Злагода», які мають право на одержання земельного паю. ОСОБА_3 державний акт на право власності на землю не отримала. Про наявність сертифікату на право на земельну частку (пай) за ОСОБА_3 свідчить Виписка із книги реєстрації сертифікатів Полтавської райдержадміністрації. Згідно даної виписки за ОСОБА_3 числиться земельна ділянка (пай) площею 5,99 га на підставі розпорядження голови РДА № 127 від 11.03.1997 р.

Позивачка як спадкоємець ОСОБА_3 звернулася до Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області із заявою про виділення їй даної земельної ділянки з правом подальшої приватизації, але згідно листа № 3572/01-20 від 04.12.2018 р. за відсутності права власності на спірну земельну ділянку позивачці рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Не маючи можливості прийняти та оформити земельну ділянку у власність як спадкове майно з вищевикладених причин, ОСОБА_2 у позові просила визнати за нею право на приватизацію земельної ділянки, площею 5,99 га, розташованої на території Пальчиківської сільської ради Полтавського району Полтавської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 08.06.2000 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 29 січня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право на приватизацію земельної ділянки, площею 5,99 га, розташованої на території Пальчиківської сільської ради Полтавського району Полтавської області в порядку спадкування за законом після смерті її бабусі ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати покладено на позивача.

Вказане рішення оскаржив ОСОБА_1 , який є рідним братом позивачки і спадкоємцем майна ОСОБА_3 , однак, участі у розгляді справи не приймав, проте, вважає, що оскаржуваним рішенням порушені його права, як законного спадкоємця.

Вважає рішення незаконним, необгрунтованим та таким, що винесено внаслідок неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи з порушенням норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що вони з позивачем прийняли спадщину після смерті їх матері ОСОБА_4 шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса, окрім того, на час смерті матері були зареєстровані і проживали з нею за однією адресою, а тому скаржник також є спадкоємцем майна матері і має право на завершення приватизації спірної земельної ділянки. Однак, місцевий суд даних обставин не з`ясував, із відомостями спадкової справи не ознайомлювався, належним чином не встановив кола спадкоємців.

ОСОБА_1 вважає невірним застосування судом положень ст.1277 ЦК України про відумерлість спадщини, тоді як підлягають застосуванню норми цивільного права щодо порядку спадкування за правом представлення, у зв`язку з чим належним відповідачем у справі повинен бути ОСОБА_1 , а не територіальна громада.

Також скаржник зазначає про порушення судом порядку заочного розгляду справи.

Пальчиківська сільська рада Полтавського району Полтавської області подала відзив на апеляційну скаргу, у якому повідомила, що ОСОБА_4 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 на території сільської ради зареєстрована не була, відомості про спадкоємців у сільській раді відсутні.

Представник ОСОБА_2 адвокат Савчук ОСОБА_5 . подав також відзив на апеляційну скаргу, у якому просив відмовити ОСОБА_6 в поновленні строку на оскарження заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 29 січня 2019 року, посилаючись на те, що ОСОБА_1 зареєстрований і проживає за однією адресою із ОСОБА_2 , куди і надходила уся судова кореспонденція у справі, а тому скаржник із самого початку був обізнаний про розгляд справи в суді.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач та її представник з вимогами апеляційної скарги ОСОБА_1 погодилися.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ч.ч.1,3 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Полтавського району Полтавської області того ж дня складено відповідний актовий запис № 23 та видано свідоцтво про смерть. ОСОБА_3 була рідною бабусею позивачки по матері.

ІНФОРМАЦІЯ_2 2000 року ОСОБА_4 (донька померлої ОСОБА_3 , мати позивачки) подала до державного районного нотаріуса заяву про прийняття спадщини після своєї матері - ОСОБА_3 Після цього жодних дій не вчиняла. А ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла так і не оформивши після своєї матері свідоцтво про право на спадщину.

Отже, після подачі заяви про прийняття спадщини ОСОБА_4 вважається такою, що прийняла спадщину після своєї матері ОСОБА_3 Крім того, вона була спадкоємцем за заповітом від 14.01.1999 року.

Маючи намір прийняти спадкове майно, що належало ОСОБА_3 , позивачка звернулася до Полтавської районної державної нотаріальної контори із документами та заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, а саме: земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,03 га розташованої на території Пальчиківської сільської ради Полтавського району Полтавської області. За результатом розгляду поданих документів нотаріус Полтавської районної державної нотаріальної контори виніс постанову № 02-31/568 від 24.04.2018 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Причиною відмови стало те, що у позивачки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Як зазначено в постанові, згідно п. 4.14, п. 4.15, п. 4.20 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ 22.02.2012 р., а саме: «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна Спадкодавцеві, встановлення кола спадкоємців по конкретній справі».

Згідно списку осіб які мають право на одержання земельного паю СГТОВ «Злагода» ОСОБА_3 була включена до зазначеного списку осіб, які мають право на одержання паю під номером НОМЕР_1 . Крім того, як випливає із договору № 567 оренди земельної частки (паю) ОСОБА_3 мала сертифікат на земельний пай серія НОМЕР_2 . ОСОБА_3 не отримала державний акт на право власності на землю так як померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Про наявність сертифікату на право на земельну частку (пай) за ОСОБА_3 свідчить також Виписка із книги реєстрації сертифікатів Полтавської райдержадміністрації. Згідно даної виписки за ОСОБА_3 рахується земельна ділянка (пай), площею 5,99 га на підставі розпорядження голови РДА № 127 від 11.03.1997 р.

Як випливає із спадкової справи крім ОСОБА_4 заяву про прийняття спадщини подала також ОСОБА_7 - друга донька спадкодавця. Але більше ніж 17 років тому вона переїхала на постійне місце проживання до Білорусії і на даний час не відомо її місцезнаходження та відсутні жодні засоби зв`язку з нею.

Позивачка як спадкоємець ОСОБА_3 звернулася до Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області із заявою про виділення їй даної земельної ділянки з правом подальшої приватизації, але згідно листа № 3572/01-20 від 04.12.2018 р. за відсутності права власності на спірну земельну ділянку позивачці рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , місцевий суд виходив з того, що позивач є законним спадкоємцем майна ОСОБА_3 , однак не має іншої можливості з вищевикладених причин оформити земельну ділянку у власність, як спадкове майно.

Проте, колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погодитися не може з наступних підстав.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1233 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 , як і ОСОБА_2 є онуками спадкодавця ОСОБА_3 та дітьми померлої ОСОБА_4

ОСОБА_1 під час вирішення судом питання про визнання права власності на спадщину після померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 участі не приймав і судом залучений не був. У апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що суд позбавив його можливості надати свої заперечення проти позову, а також порушив його права, як законного спадкоємця, визнавши право власності на спадкове майно за позивачем.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Проте, суд при розгляді справи не з`ясував усіх обставин, формально підійшов до вивчення та оцінки наданих доказів, зокрема, не встановив кола усіх спадкоємців, що потягло за собою незалучення ОСОБА_1 , як особи, яка також заявила про свої спадкові права та інших спадкоємців, що прийняли спадщину, що є підставою для скасування рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання за нею права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування.

Не заслуговують на увагу посилання, наведені у відзиві представника позивача щодо пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, останній участі у її розгляді не приймав, під час проголошення судового рішення присутнім не був, а копію рішення отримав представник ОСОБА_1 08.04.2019 року. При цьому, у ст. 354 ЦПК України прямо визначено, що строк на оскарження може бути поновлено саме з моменту отримання копії судового рішення, а не з моменту, коли особа дізналася або могла дізнатися про наявність справи у суді.

З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір, що був ним сплачений при поданні апеляційної скарги у розмірі, що відповідає п.6 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», тобто у сумі 1057, 20 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів -,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 29 січня 2019 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області, Пальчиківської сільської ради Полтавського району, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, Полтавська державна районна нотаріальна контора, про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1057, 20 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов