КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 356/642/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7072/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Волошиної В.М., Панченка М.М.,

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Березанського міського суду Київської області від 18 лютого 2019 року у складі судді Лялик Р.М.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: служба у справах дітей Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав.

Зазначала, що ОСОБА_1 є батьком неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач в зареєстрованому шлюбі з відповідачем не перебувала. З самого народження доньки відповідач проживає окремо, не цікавиться її життям, успіхами, станом здоров`я, бажання спілкуватися та приймати участь в її вихованні не виявляє, відтак, своїх батьківських обов`язків не виконує. Аліменти на утримання доньки, стягнуті з відповідача на користь позивача рішенням Дарницького районного суду м. Києва, не сплачує, у зв`язку з чим загальна сума заборгованості станом на 01 жовтня 2018 року склала більше 44 000 грн.

Позивач вказувала, що дитина постійно проживає та зареєстрована разом з нею у належній їй на праві власності двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а також перебуває на повному її утриманні та вихованні. Дитина перебуває на обліку в дитячій міській поліклініці Шевченківського району м. Києва та отримує належний медичний догляд.

Посилаючись на те, що між дитиною та позивачем склалися доброзичливі стосунки, що сприяє її належному вихованню, а спосіб життя відповідача антисоціальний, він схильний до агресії, офіційно ніде не працює, а також заперечує проти виїзду позивача з дитиною за кордон до родичів та на оздоровлення, що вказує на те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, позивач просила суд позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 18 лютого 2019 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення районного суду та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що після розірвання відносин з ОСОБА_2 спільна донька сторін проживає разом з матір`ю, та з того часу відповідач жодного разу її не бачив. ОСОБА_2 змінила адресу проживання, на телефонні дзвінки не відповідає та заблокувала на своїх сторінках інтернет-аккаунти відповідача в соціальних мережах.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, як в усній, так і в письмовій формі, але фактичне місце проживання ОСОБА_2 працівники служби не змогли встановити, а отже, дійти згоди щодо участі відповідача у вихованні малолітньої ОСОБА_3 досягнути не було можливості, скаржник просить апеляційну скаргу задовольнити.

Колегія суддів, вислухавши ОСОБА_1 та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, ОСОБА_2 та її представника, які просили апеляційну скаргу відхилити, представника служби у справах дітей Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації, яка просила ухвалити рішення в інтересах дитини, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не піклуюється про неї, не займається вихованням та духовним розвитком, не цікавиться її життям та здоров`ям, матеріально не забезпечує.

Колегія суддів не може погодитися із висновками районного суду.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства, з урахуванням верховенства права.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Як убачається з матеріалів справи, батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.8,35).

Встановлено, що розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 11 жовтня 2018 року № 608 ОСОБА_2 надано дозвіл на зміну прізвища малолітньої дитини ОСОБА_3 , 2015 р.н., на прізвище « ОСОБА_3 » (а.с.13,48).

Згідно з довідкою Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 17 жовтня 2018 року за № 109-109/0ПП/І-4789, ОСОБА_2 разом з донькою ОСОБА_3 з 15 березня 2016 року зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9,40).

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2016 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1300 грн. щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.41-43).

Встановлено, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Березанського міського управління юстиції у Київській області Іораш С.М. від 09 червня 2016 року відкрито виконавче провадження № 51374497 з примусового виконання виконавчого листа №753/22465/15, виданого 27 квітня 2016 року Дарницьким районним судом м. Києва на виконання рішення суду від 03 березня 2016 року (а.с.10,44).

Відповідно доданих, які містяться у довідці-розрахунку заборгованості від 04 жовтня 2018 року за № Дв/25 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів за період з 01 грудня 2015 року по 04 жовтня 2018 року становила 44 038 грн. 88 коп. (а.с.11,45).

У відповідності до акту обстеження умов проживання дитини від 23 жовтня 2018 року встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , умови проживання в якій задовільні, наявні необхідні предмети побуту та інтер`єру: меблі, побутова техніка, речі особистого вжитку. В помешканні є всі необхідні зручності, зроблений сучасний ремонт, охайно та прибрано. Малолітня ОСОБА_3 має окрему кімнату, обладнану необхідними меблями, іграшками, забезпечена одягом та взуттям, відвідує гуртки (а.с.12,46).

Згідно висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 14 грудня 2018 року за результатом проведення засідання комісії з питань захисту прав дитини, що відбулось 12 грудня 2018 року, органом опіки встановлено, що розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 14 листопада 2018 року № 697 ОСОБА_1 встановлено графік побачень з малолітньою донькою в присутності її матері та визнано за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав щодо малолітньої дитини (а.с.87).

Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до керівних роз`яснень, які містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Ухвалюючи рішення про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ОСОБА_1 заперечував проти позову, зазначав, що він має намір та бажання бачитися з дитиною та приймати участь у її вихованні. На підтвердження своїх доводів долучив до справи розпорядження №697 від 14 листопада 2018 року Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення йому графіка побачень з малолітньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , й з посиланням на неможливість невиконання рішення органу влади, звертався у суд з зустрічним позовом про визначення способу участі у вихованні доньки, який ухвалою суду від 18 лютого 2019 року йому повернуто.

Суд першої інстанції не дав належної оцінки зазначеному, не встановив винної поведінки ОСОБА_1 щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а також того, чи можливо змінити його поведінку в кращу сторону, не сприяв захисту інтересів дитини щодо її права на батьківське піклування та не врахував того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов`язки; того, що до ОСОБА_1 раніше не застосовувались попередження про необхідність змінити ставлення до виховання доньки, як то передбачено абз. 2 п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3, при цьому факт заперечення ним позовних вимог про позбавлення батьківських прав та оскарження рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку свідчить про наявність у нього бажання піклуватись про свою малолітню доньку.

Відповідно до даних, долучених під час провадження справи в апеляційному порядку, ОСОБА_1 працює, з 10 травня 2019 року працевлаштований на посаді фахівця із стандартизації сертифікації та якості випробувальної лабораторії в ТОВ «Уні Серт» (а.с.167-169).

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає передчасним висновок районного суду щодо наявності підстав для застосування до ОСОБА_1 крайнього заходу впливу - позбавлення батьківських прав.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції, як постановлене з порушенням норм процесуального права, неправильного застосування норм матеріального права, підлягає скасуванню, а по справі слід ухвалити нове рішення про відмову у позові.

З метою дотримання інтересів малолітньої дитини, колегія суддів вважає за доцільне попередити ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків по відношенню до доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і покласти на орган опіки та піклування Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації здійснення контролю за виконанням ОСОБА_1 батьківських обов`язків.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Березанського міського суду Київської області від 18 лютого 2019 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення про відмову у позові ОСОБА_2

Попередити ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків по відношенню до доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і покласти на орган опіки та піклування Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації здійснення контролю за виконанням ОСОБА_1 батьківських обов`язків.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 травня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: