У х в а л а

10 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 703/545/18

провадження № 61-17655ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 травня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» (далі - ПАТ «Ощадбанк») про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної шкоди, в якому просив суд стягнути з ПАТ «Ощадбанк» кошти у розмірі 17 309 грн 66 коп., з яких: незаконно стягнуті кошти з карткового рахунку у розмірі 12 709 грн, пеня у розмірі 4 600 грн 66 коп.

Мотивуючи тим, що він відповідно до договору про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетовою схемою від 04 жовтня 2010 року є клієнтом ПАТ «Ощадбанк». Зазначав, що неухильно дотримувався умов договору та правил користування платіжною карткою, жодним чином не порушував зобов`язання клієнта, що передбачені цим договором, крім того, платіжну картку не втрачав, ПІН-код третім особам не повідомляв, як й жодної інформації для ідентифікації цієї картки. Оскільки без його відома з рахунку було списано кошти ОСОБА_1 заблокував картку, після чого 09 березня 2017 року звернувся до ПАТ «Ощадбанк» з вимогою повернення безпідставно списаних коштів та до Смілянського ВН ГУ НП в Черкаській області, у зв`язку із чим відкрито кримінальне провадження за фактом скоєного правопорушення. Так як його звернення результатів не дали, змушений був звернутися до суду.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 травня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ПАТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 кошти у сумі 17 309 грн 66 коп., з яких: незаконно стягнуті кошти з карткового рахунку у розмірі 12 709 грн, пеня у розмірі 4 600 грн 66 коп. Вирішено питання розподілу судового збору.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року апеляційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задоволено. Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 травня 2019 року скасовано, й прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У вересні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить судове рішення апеляційної інстанції скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 921 грн.

Ціна позову у цій справі становить 17 309 грн 66 коп., яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921*100=192 100).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Таких випадків не встановлено й Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 травня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян