Постанова

Іменем України

06 червня 2019 року

м. Київ

справа № 131/695/14-ц

провадження № 61-26737св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 04 жовтня 2017рокуу складі судді Якименко М. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішень судів

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення заборони відповідачу, чи будь-яким іншим особам на відчуження, руйнування та перебудови незавершеного будівництвом житлового садового будинку із мансардою, земельних ділянок площами по 0,06 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , до вирішення цивільної справи за її позовом до ОСОБА_2 про його поділ.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 21 травня 2014 року заяву ОСОБА_1 задоволено. В порядку забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, ціна позову 20 000,00 грн, заборонено ОСОБА_2 , чи будь-яким іншим особам, вчиняти будь-які дії щодо відчуження, руйнування та перебудови незавершеного будівництвом житлового садового будинку із мансардою, земельних ділянок площами по 0,06 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , до вирішення цивільної справи по суті. Ухвалу допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, 07 серпня 2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

УхвалоюАпеляційного суду Вінницької області від 15 серпня 2017рокуапеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків скарги, а саме для подання належним чином обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційний суд,залишаючи скаргу без руху, виходив із того, що апеляційну скаргу подано з пропуском строку, встановленого ЦПК України 2004 року, оскільки копію ухвали від 21 травня 2014 року про задоволення заяви ОСОБА_1 , отримано заявником 24 травня 2014 року, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням.

На виконання вимог ухвали, ОСОБА_2 подав до суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, у якому зазначив, що з квітня 2014 року він перебував у Російській Федерації, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов та іншими документами.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 04 жовтня 2017року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалуІллінецького районного суду Вінницької області від 21 травня 2014року.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд апеляційної інстанції виходив із відсутності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки доводи заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження не можна визнати обґрунтованими, а тому до уваги прийматися не можуть. Періоди його перебування в АТО та Російській Федерації не охоплюють період, який, відповідно до процесуального закону, визначений для оскарження ухвали суду - травень 2014 року.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників

У листопаді2017 року ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на ухвалуАпеляційного суду Вінницької області від 04 жовтня 2017року, в якій просить скасувати зазначенесудове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права.Вказує на те, що у період із квітня 2014 року по липень 2015 року він перебував у Російській Федерації. У період із 22 липня 2015 року по 17 жовтня 2016 року проходив службу за мобілізаційним призовом.

У грудні 2017 року ОСОБА_2 , подав доповнення до касаційної скарги, до яких долучив додаткові докази, що підтверджують факт неможливості отримання ним копії ухвали суду про забезпечення позову.

У січні 2018 року від ОСОБА_1 надійшли заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_2 , згідно з якими в судових засіданнях у цивільній справі про поділ спільного майна подружжя приймали участь два представники відповідача за довіреностями які відповідно до наданих їм повноважень мали можливість ознайомитись із матеріалами цивільної справи та своєчасно оскаржити відповідні процесуальні рішення суду.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу та надано строк для подання заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано указану справудо Верховного Суду.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи має бути проведений протягом п`яти днів після складення доповіді суддею-доповідачем колегією у складі трьох суддів у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Позиція Верховного Суду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційного суду - без змін, оскільки його ухвалено з додержанням норм процесуального права.

Нормативно-правове обґрунтування

Пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту 1статті 6 Конвенції констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (пункт 46 рішення).

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (заява N 3236/03).

Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі «Пономарьов проти України» (заява N 3236/03).

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/39 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» судом встановлено, що існує установча судова практика щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

За положеннями частини другоїстатті 294 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

За частиною третьою статті 297 ЦПК України2004 року апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Постановляючи ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_2 отримав копіюухвали24 травня 2014 року, проте апеляційна скарга подана лише 07 серпня 2017 року, а періоди його перебування в АТО та Російській Федерації не охоплюють період, який, відповідно до процесуального закону, визначений для оскарження ухвали суду.

Пропущений строк на апеляційне оскарження становить понад три роки.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Отже, Верховний Суд погоджується з висновком апеляційного суду про те, що апеляційна скарга ОСОБА_2 подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, при цьому суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження, оскільки ухвала суду отримана24 травня 2014 року, анаведені нимпідстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не пов`язані з об`єктивними, істотними перешкодами для своєчасної реалізації права на апеляційне оскарження, а тому суд обґрунтовано визнав такі причини неповажними. Суд апеляційної інстанції надав належну оцінку доводам заявника про зазначені причини пропуску строку і зробив правильний висновок про їх неповажність.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою у зв`язку з чим підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 401, 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 04 жовтня 2017року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик