РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11208/17

пр. № 2/759/553/19

29 травня 2019 року Святошинський районний суд м.Києва

в складі: головуючого - судді Шум Л.М.

за участю секретаря Прокопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація про втрату права користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивач у липні 2017 р. звернулась до суду з позовом, в якому після зміни позовних вимог просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_1 , зобов`язати Святошинський районний відділ в м. Києві ГУ ДМС України в м. Києві зняти з реєстраційного обліку відповідача. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . На прохання своєї знайомої позивач зареєструвала відповідачів у своїй квартирі. З моменту реєстрації відповідачі за вказаною адресою не проживали, їх місцезнаходження невідоме. Реєстрація відповідачів призводить до витрат додаткових коштів за житлово-комунальні послуги, а тому просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 10.10.2017 р. відкрито провадження у справі. Одночасно судом залучено в якості третьої особи у справі ОСОБА_4

Ухвалою суду від 21.02.2018 р. розпочато підготовче провадження та відкладено.

Ухвалою суду від 26.06.2018 р. залучено в якості третьої особи у справі - Святошинську районну в м. Києві державну адміністрацію до кола учасників процесу у справі за позовом ОСОБА_1 . Вилучено з кола учасників процесу у справі за позовом ОСОБА_1 третю особу: Святошинський районний відділ в м. Києві Головного управління Державної міграційної служби України у м. Києві (ас. 47).

25.02.2019 р. до суду надійшли пояснення третьої особи ОСОБА_4 , який вказує, що зняття з реєстрації відповідачки ОСОБА_2 значно утруднить виконання судового рішення за яким боржником є відповідачка (ас. 58-59).

29.05.2019 р. за згодою позивачки та її представника, заслухавши заперечення третьої особи ОСОБА_4 судом підготовче засідання завершено, у зв`язку з чим суд перейшов до розгляду справи по суті.

Згідно ч. 1 ст. 52 ЦПК України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 53 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі.

Згідно ч. 6 ст. 53 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права і обов`язки, встановлені статтею 43 цього Кодексу.

В судовому засіданні третьою особою ОСОБА_4 подано безліч клопотань, в тому числі, щодо зобов`язання позивача залучити орган Управління поліції, Святошинську РДА та інші органи місцевого самоврядування. При цьому, в судовому засіданні третя особа: ОСОБА_4 , заперечуючи проти позову та подаючи клопотання, не вказав в порушення вимог ст. 53 ЦПК України, не зазначив, на стороні позивача чи відповідача він виступає. Також, третьою особою не вказано суду яким чином порушені його права саме в рамках даного цивільного позову, у зв`язку з чим судом були відхилені подані та заявлені ним клопотання.

Також, після завершення підготовчого засідання та під час розгляду справи по суті третьою особою ОСОБА_4 були заявлені усно відводи головуючому по справі.

Проте, згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання.

Таким чином, враховуючи, що третьою особою ОСОБА_4 були декілька заявлено відводів на стадії саме судового розгляду по суті без надання суду вмотивованої заяви про відвід головуючому та зазначення підстав такого відводу, судом протокольно відхилено розгляд таких заяв.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Третя особа: ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечував.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином (ас. 23, 44, 51, 85), а тому суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність останньої на підставі наявних даних в матеріалах справи.

Треті особи ОСОБА_3 та Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності третіх осіб.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, її представника, третьої особи: ОСОБА_4 та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 08.05.2001, свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.03.2007 р. позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с. 5-6), у зв`язку з чим, суд застосовує до вказаних правовідносин положення норм Цивільного Кодексу України, які регламентують захист приватного права.

Відповідно до довідки форми №3 від 05.10.2015 р., у вказаній квартирі, крім позивача, значиться зареєстрованими родич ОСОБА_2 , племінниця ОСОБА_3 (а.с. 4). Факт реєстрації відповідачів за вказаною адресою підтверджується також відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві від 04.08.2017 р. (а.с. 10,11).

Судом встановлено, що постановою державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві від 18.02.2011 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2550, виданого 25.11.2010 Дарницьким районним судом м. Києва, про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в сумі 50 192,15 грн. (а.с. 15).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.05.2013 р. ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві надано дозвіл на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 за місцем проживання (реєстрації) ОСОБА_2 з метою перевірки майнового стану боржника по виконанню виконавчого листа №2-2550, виданого 25.11.2010 р. Дарницьким районним судом м. Києва від 17.09.2010 р. про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в сумі 50 192,15 грн. (а.с. 37).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як роз`яснено в пункті 33 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року N 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 за місцем реєстрації АДРЕСА_1 з моменту реєстрації не проживає, житловим приміщенням не користується, не несе витрати, пов`язані з утриманням будинку в належному технічному стані, не сплачуює послуг за житлово-комунальні послуги, що фактично створює позивачу, яка є власником зазначеної квартири, перешкоди в користуванні власністю, а тому, в силу ст. 391, ч. 2 ст. 405 ЦК України, відповідач підлягає визнанню такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Суд зазначає, що наявність виконавчого провадження відносно відповідача та наявність ухвали суду про примусове проникнення до квартири, власником якої є позивач, не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки обставини, на які посилається позивач, яка є єдиним власником квартири, є доведеними та такими, що підлягають задоволенню в частині вимог про визнання особи втратившим права користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється за заявою особи, запиту органу реєстрації, остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть.

Таким чином, виходячи зі змісту зазначеного закону, прийняте рішення суду відповідно є підставою для зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобов`язувати реєстраційні органи вчиняти ці дії не має потреби.

Крім того, відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Враховуючи, що відповідно до ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" рішення суду по справам даної категорії є безпосередньою підставою для зняття з реєстрації особи, яка визнана за рішенням суду такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, реєстраційний орган не вправі відмовити в знятті з реєстрації такої особи з посиланням на те, що суд не зобов`язав його вчинити цю дію.

Посилання третьої особи ОСОБА_4 на порушення його майнових прав відповідачкою ОСОБА_2 , суд не приймає до уваги, оскільки зазначене не стосується даного житлового спору.

Керуючись ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. ст. ст. 13, 81, 258, 258, 265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація про втрату права користування жилим приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя: