ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/66/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Литвин Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 до начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного у м. Києві управління юстиції, державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного у м. Києві управління юстиції РУДЕНКО НАТАЛІЇ ВІКТОРІВНИ, боржник ОСОБА_2 про визнання дій та бездіяльності неправомірною,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою до начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного у м. Києві управління юстиції, державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного у м. Києві управління юстиції Руденко Н.В., боржник ОСОБА_4 про визнання дій та бездіяльності неправомірною, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.03.2016 р. Дарницьким районним судом м. Києва на виконання рішення суду у справі №753/17626/15 від 09.12.2015 р. видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття. 18.04.2016 р. ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження №50888836, проте рішення суду фактично не виконується, періодичні платежі на користь скаржниці не стягуються. 13.12.2016 р. представником скаржниці ОСОБА_6 на адресу начальника відділу ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві було направлено заяву із вимогою вжити заходів щодо реального виконання судового рішення, однак станом на день звернення до суду зі скаргою відповіді не отримав. 08.02.2017 р. представником скаржниці ОСОБА_6 на адресу Головного територіального управління юстиції у м. Києві направлено скаргу, в якій зазначалось, що рішення суду та виконавчий документ виданий на цього підставі фактично не виконуються. На дану скаргу представник скаржниці отримав відповідь, з якої вбачається, що начальника ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві зобов`язано перевірити викладені у скарзі факти та надати відповідь, проте станом на день звернення до суду зі скаргою відповіді не отримав. 23.03.2017 р. представник скаржниці ОСОБА_6 . звернувся із заявою до державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві про надання матеріалів виконавчого провадження №50888836 на ознайомлення 28.03.2017 р. із 11 до 12 год., в порядку, передбаченому п.11 Інструкції з організації примусового виконання рішень. 28.03.2017 р. державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Руденко Н.В. скаржниці було відмовлено в допуску представника скаржниці до приміщення ВДВС та в ознайомленні із матеріалами виконавчого провадження.

В судовому засіданні представник скаржниці(стягувача) ОСОБА_6 вимоги скарги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Крім того, копію матеріали виконавчого провадження №50888836 до суду також не надав.

Заінтересована особа (боржник) ОСОБА_4 в судове засідання також не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи к його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вислухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги з наступних підстав.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Обов`язковість виконання судових рішень закріплена також у конвенцією «Про захист прав та свобод людини», яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 року. Отже, її положення є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили повинно бути виконано, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не приймаються. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини. Судове рішення, яке підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Суд враховує також позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції (справа Юрій Миколайович Іванов проти України).

Орган виконавчої служби зобов`язаний вжити усіх заходів до виконання виконавчих документів, оскільки протилежний підхід взагалі знівелював би суть виконавчих документів.

Відповідно до ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 5 Закону вказує, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що постановою ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві 18.06.2016 р. відкрито виконавче провадження №50888836 з примусового виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва у справі №753/17626/15 виданого 21.03.2016 р. про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

13.12.2016 р. представником стягувача ОСОБА_6 на адресу ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві направлено скаргу, в якій просить на підставі ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» вжити заходи щодо реального виконання виконавчого листа та забезпечити надходження періодичних платежів на користь стягувача. Дану скаргу відділом отримано 15.12.2016 р.

08.02.2017 р. представником стягувача ОСОБА_6 на адресу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві направлено скаргу, в якій просить на підставі ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» вжити заходи щодо реального виконання виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва №753/17626/15 від 21.03.2016 р. та забезпечити надходження періодичних платежів на користь стягувача.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

22.02.2017 р. Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві надало відповідь, з якої вбачається, що скарга від 06.02.2017 р. надіслана за належність для розгляду начальнику Шевченківського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві. Інформацію про результати розгляду надати строком до 09.03.2017 р. заявнику та Управлінню ДВС ГТУЮ у м. Києві.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

В судовому засідання встановлено, що а ні представник стягувача, а ні стягувач відповідей на скарги від 13.12.2016 р. та 08.02.2017 р. у встановлений законом строк не отримали.

23.03.2017 р. представник стягувача ОСОБА_6 звернувся до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві з заявою про надання можливості ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження №.03.2017 р. в період із 11.00 до 12.00 год., яка отримана відділом 23.03.2017 р.

Відповідно до п.11 розділу 2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, сторона виконавчого провадження (її представник) та прокурор як учасник виконавчого провадження можуть знайомитися з матеріалами виконавчого провадження у відповідному органі державної виконавчої служби, офісі приватного виконавця у спеціально визначений для прийому громадян час і в тому обсязі, в якому вони бажають, за усним клопотанням до виконавця. Сторони виконавчого провадження (їх представники) або прокурор як учасник виконавчого провадження за бажанням можуть ознайомитись із матеріалами виконавчого провадження в інший час. Виконавче провадження надається їм для ознайомлення на підставі письмової заяви, в якій зазначаються бажана дата та час ознайомлення. Ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження здійснюється у присутності виконавця або помічника приватного виконавця, про що у виконавчому провадженні робиться відмітка із зазначенням дати ознайомлення та підпису особи, яка ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження. Сторона виконавчого провадження (її представник) та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право робити копії (фотокопії) з документів виконавчого провадження та виписки з них. Вилучення з матеріалів виконавчого провадження будь-яких документів не допускається.

Судом встановлено, що представнику стягувача ОСОБА_6 у вказаний у заяві день та час матеріали виконавчого провадження для ознайомлення не надані, при цьому обґрунтувань відмови також не надали ні в усній ні в письмовій формі.

Постановою головного державного виконавця Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Руденко Н.В. від 29.03.2017 р. виконавчий лист №753/17626/15 передано до Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві у строк до 29.03.2017 р.

Відповідно до ч.1 ст.74 «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

З огляду на означене, а також те, що представником ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві не спростовано доводи скаржника, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення скарги в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України , Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 81, 260, 447-453 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Визнати бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного у м. Києві управління юстиції в частині ненадання відповіді на звернення від 22.02.2017 року №3562 до 9.03.2017 року неправомірною.

Визнати бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного у м. Києві управління юстиції РУДЕНКО НАТАЛІЇ ВІКТОРІВНИ щодо виконання виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва №753/17626/15-ц від 21.03.2016 року в період з 18.04.2016 року дати відкриття виконавчого провадження до 29.03.2017 року дати направлення матеріалів виконавчого провадження №879/22 до Ірпіньського міського відділу ДВС Київського обласного управління юстиції неправомірною.

Визнати відмову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного у м. Києві управління юстиції РУДЕНКО НАТАЛІЇ ВІКТОРІВНИ у ненаданні матеріалів виконавчого провадження №50888836 для ознайомлення представнику стягувача КОТ АННИ СЕРГІЇВНИ СТАЦЕНКО МАКСИМУ ФЕДОРОВИЧУ згідно п.11 інструкції про організацію примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 2.04.2012 року в редакції наказу Міністерства юстиції України №2832/5 від 29.09.2016 року неправомірною.

Стягнути з начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного у м. Києві управління юстиції на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

Стягнути з державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного у м. Києві управління юстиції РУДЕНКО НАТАЛІЇ ВІКТОРІВНИ на користь держави 1536 грн. 80 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: