ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м.Суми

Справа №591/3429/15-ц

Номер провадження 22-ц/816/3488/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Хвостик С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника - ОСОБА_2

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03 березня 2017 року, ухвалене у складі судді Шелєхової Г.В. в приміщенні Зарічного районного суду м. Суми -

В С Т А Н О В И В :

В травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (далі - ТДВ «Експрес Страхування», третя особа: публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про захист прав споживача, стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди.

Свої вимоги мотивує тим, що 05 червня 2013 року між ним та ТДВ «Експрес Страхування» укладено договір добровільного страхування транспортних засобів №202.13.2178548 зі строком дії до 06 червня 2020 року, предметом якого є майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням, розпорядженням застрахованим на умовах договору транспортним засобом KIA Sportage, державний номерний знак НОМЕР_1 .

08 вересня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), внаслідок якої автомобіль KIA Sportage, державний номерний знак НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження.

Позивач у встановленому Законом України «Про страхування» порядку звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, однак отримав відмову у його виплаті у зв`язку з відсутністю правових підстав для цього, оскільки ДТП сталася внаслідок порушення позивачем правил дорожнього руху України та керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В подальшому, під час розгляду справи, відповідачем було складено страховий акт відповідно до якого сума страхового відшкодування нарахована згідно п. 9.14 договору страхування (коли вартість відновлювального ремонту перевищує 70 % ринкової (дійсної) вартості транспортного засобу на момент його пошкодження) та складає 0 гривень.

Вважає відмову у виплаті страхового відшкодування протиправною, тому, уточнивши позовні вимоги, просить визнати протиправними рішення відповідача щодо невизнання страховим випадком ДТП, яка сталася 08 вересня 2014 року та стягнути на його користь 273 160,33 грн страхового відшкодування з урахуванням пені та індексу інфляції.

Також просить стягнути зі страховика моральну шкоду в розмірі 20 000 грн за неналежне виконання ним своїх зобов`язань за договором страхування.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 03 березня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 18 травня 2017 року рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03 березня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 17 квітня 2019 року вищевказану ухвалу апеляційного суду Сумської області скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. У доводах апеляційної скарги вказує на те, що ПАТ «Укрсоцбанк» не заперечував проти стягнення страхового відшкодування на користь позивача. Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» стягнута заборгованість за кредитним договором в сумі 142 992,88 грн. Таким чином, банк визначив спосіб захисту своїх майнових прав, тому ОСОБА_1 є належним позивачем в даній справі. Також зазначає, що у висновку експертизи № 6491/16-54 від 10.11.2016 року, який складено експертами Київського науково-дослідного інституту експертиз було завищено розмір відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає про необґрунтованість апеляційної скарги, оскільки відповідно договору страхування, право на отримання страхової виплати в разі настання страхового випадку має вигодонабувач, штрафні санкції передбачені лише в разі неналежного виконання основного зобов`язання із виплати страхового відшкодування. У зв`язку з цим не підлягає відшкодуванню також і моральна шкода. Крім того зазначає про безпідставність заперечень позивача проти висновку експертизи № 6491/16-54 від 10.11.2016 року та посилається на відсутність суми страхового відшкодування відповідно до пунктів 9.14, 9.15 договору страхування.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача Кузнєцова А.С., який підтримав апеляційну скаргу, представника відповідача адвоката Шуплякову С.Б., яка заперечує проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів того, що вигодонабувач за договором страхування наділив позивача повноваженнями (довіреністю) на пред`явлення позову або відмовився від права на самостійне звернення до суду. ОСОБА_1 не надав доказів виконання взятих на себе зобов`язань перед вигодонабувачем за кредитним договором, а тому він являється неналежним позивачем в даній цивільній справі.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо мотивів відмови у задоволенні позову не відповідають обставинам справи та вимогам матеріального права, а тому рішення суду підлягає зміні, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 10 червня 2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту № 760АІ1, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав 167 608,00 грн для оплати вартості автомобіля KIA Sportage 1.7, 2013 року випуску, сірого кольору. Також між банком і позивачем був укладений договір застави вказаного транспортного засобу для забезпечення виконання взятих ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором (т. 1 а. с. 35-37).

05 червня 2013 року між ОСОБА_1 та ТДВ «Експрес Страхування» укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, який є предметом застави, № 202.13.2178548, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням застрахованим транспортним засобом - автомобілем KIA Sportage, державний номерний знак НОМЕР_1 (т. 1 а. с. 14-18).

Згідно додаткової угоди №1 від 20 травня 2014 року до договору страхування, вигодонабувачем за договором є ПАТ «Укрсоцбанк» ( т. 1, а. с. 18 ).

08 вересня 2014 року в м. Суми по проспекту М. Лушпи сталася ДТП, внаслідок якої застрахований автомобіль отримав пошкодження.

ОСОБА_1 звернувся до ТДВ «Експрес Страхування» із заявою, в якій повідомив про ДТП та надав пояснення про обставини цієї події (т. 1 а. с. 21-22).

Після огляду транспортного засобу представником страхової компанії складено калькуляцію вартості робіт (т. 1, а. с. 23-25).

Для відновлення автомобіля позивач звернувся до ТДВ «Експрес Страхування» про виплату страхового відшкодування для відновлення автомобіля на розрахунковий рахунок ПАТ «Суми-Авто» Філія «Сумська станція технічного обслуговування - 2» ПАТ «Суми-Авто» (т. 1, а. с. 26).

Листом від 27 листопада 2014 року позивача повідомлено про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування відповідно до пунктів 12.1.17, 13.1.1 договору страхування, оскільки згідно з довідкою МВС № 9433770, ДТП за участю застрахованого автомобіля сталася 08 вересня 2014 року внаслідок керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та перевищення безпечної швидкості руху (т. 1 а. с. 27).

Відповідно до страхового акту № 3.14.2477-1 від 27 листопада 2014 року вказана пригода не є страховим випадком на підставі п. 13.1.1. Договору добровільного страхування (т. 1 а. с. 90).

23 березня 2015 року позивач звернувся до страхової компанії з претензією щодо виплати страхового відшкодування з урахуванням пені на користь вигодонабувача, однак відповідь позивачу не була надана, а тому у травні 2015 року він звернувся до суду з цим позовом (т. 1 а. с. 30-34).

Під час розгляду даної справи судом першої інстанції, обставина у зв`язку з якою страховим актом № 3.14.2477-1 від 27 листопада 2014 року вказана пригода не визнана страховим випадком (керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння), була спростована належними доказами, а саме: За результатами ДТП 08 вересня 2014 року на позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, а саме порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобі, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (т.1 а. с. 28).

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 15 жовтня 2014 року за даним протоколом провадження по справі відносно ОСОБА_1 , закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення (т.1 а. с. 29).

Згідно повідомлення УДАІ в Сумській області від 23.06.2015 року відносно ОСОБА_1 , 1977 р.н. протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП не складався. До електронної версії картки ДТП помилково внесено інформацію про те, що останній на момент скоєння ДТП знаходився в стані алкогольного сп`яніння (т.1 а. с. 127). Відповідно до довідки КЗ «Сумської клінічної лікарня № 1» ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в ортопедично-травматологічному відділенні № 1 з 09.09.2014 р. по 20.09.2014 р. За результатами аналізу від 09.09.2014 року позивач у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не перебував (т.1 а. с. 132-133).

Після з`ясування вказаних обставин страховиком 06 липня 2015 року було складено страховий акт № 3.14.2477 згідно якого сума страхового відшкодування складає «0» грн, а ДТП, яке сталося 08 вересня 2014 року не є страховим випадком відповідно до п. 9.14. Договору страхування (т. 1 а. с. 146).

Зазначений страховий акт складено на підставі звіту № 1017-1 від 17 листопада 2014 року про оцінку КТЗ KIA Sportage, виконаного на замовлення ТДВ «Експрес Страхування», який було надано позивачем як доказ на підтвердження своїх вимог про стягнення з відповідача страхового відшкодування (т. 1 а. с. 67-76).

Відповідно до звіту № 1017-1 від 17 листопада 2014 року вартість відновлювального ремонту, завданого власнику КТЗ KIA Sportage, держномер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження при ДТП з урахуванням розцінок ПАТ «Суми-Авто» Філія «Сумська станція технічного обслуговування - 2», складає 277481,33 грн. Ринкова вартість КТЗ KIA Sportage, держномер НОМЕР_1 в непошкодженому стані складає 349 245,19 грн.

Крім того відповідно до висновку експерта, складеного за результатами проведення судової комісійної автотоварознавчої експертизи № 6491/16-54 від 10 листопада 2016 року, вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля станом на 08 вересня 2014 року, складає 288 583,64 грн. Ринкова вартість непошкодженого автомобіля станом на 08 вересня 2014 року складає 381 548,66 грн (т. 2 а.с.110-133).

За змістом ст. 979 ЦК України та ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень ст. 985 ЦК України та ч. 4 ст. 3 Закону України «Про страхування » страхувальники мають право при укладанні договорів страхування інших, ніж договори особистого страхування, призначати громадян або юридичних осіб (вигодонабувачів), які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку, для отримання страхового відшкодування, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування.

Згідно зі ст. 636 ЦК України, договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі.

Виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.

З моменту вираження третьою особою наміру скористатися своїм правом сторони не можуть розірвати або змінити договір без згоди третьої особи, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

У передбачений договором строк ПАТ «Укрсоцбанк», як вигодонабувач, не звернулось із заявою про виплату страхового відшкодування до ТДВ «Експрес Страхування», тоді як позивач належним чином виконав умови договору страхування та відповідно до пунктів 10.1.2, 10.1.3.,11.1.1. договору надав усі необхідні документи до страхової компанії.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі суддів Касаційного господарського суду від 13 листопада 2018 року у справі № 910/18954/17 та постанові Верховного Суду України № 6-2112цс16 від 14 червня 2017 року зроблено висновок, що якщо вигодонабувач відмовився від права, наданого йому на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, тоді вигодонабувач буде третьою стороною у справі, якщо ж ні - належним позивачем має бути вигодонабувач.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Укрсоцбанк» в листі № 17-290/96-11061 від 28 липня 2017 року повідомило позивача про те, що 20.10.2014 року банком було направлено лист до ТДВ «Експрес Страхування» щодо варіантів виплати страхового відшкодування, а саме: варіант 1 страхова компанія повинна здійснити виплату страхового відшкодування в порядку та терміни, що визначені договором страхування на рахунок ремонтного підприємства (СТО) для здійснення ремонту транспортного засобу з метою його відновлення; варіант 2 видати клієнту готівкою у разі відновлення автотранспорту, який є заставним майном банку. Таким чином ПАТ «Укрсоцбанк» фактично відмовилось від свого права, як вигодонабувача, на виплату банку страхового відшкодування (т. 3 а. с. 70). Крім того в судове засідання апеляційного суду представник позивача надав докази, які підтверджують погашення ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, яку вимагав сплатити банк та звільнення його від подальшого виконання зобов`язань за кредитним договором.

Отже, оскільки банк, як вигодонабувач, відмовився від права на отримання страхових виплат, ОСОБА_4 має право звернення до страховика за отриманням страхової виплати, а тому висновок суду про те, що він не є належним позивачем в даній справі є помилковим.

Дійшовши вказаного помилкового висновку, суд першої інстанції в порушення норм процесуального права не надав оцінку всім зібраним у справі доказам та не зробив висновки щодо правомірності відмови страховика у виплаті страхового відшкодування відповідно до страхового акту № 3.14.2477 від 06 липня 2015 року.

Усуваючі порушення, допущені судом першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до укладеного сторонами договору добровільного страхування страховик зобов`язаний: п. 8.5.2. при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в межах страхової суми або відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадках, передбачених умовами даного Договору; п. 8.5.3. протягом 2 (двох) робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхової події, що в подальшому може бути визнана страховим випадком, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування; п. 8.5.5. протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів, з дня, коли йому було надано останній зі всіх необхідних документів, які передбачено розділом 11 частини Б Договору, скласти страховий акт та прийняти рішення про виплату або про відмову у виплаті страхового відшкодування; п. 8.5.6. протягом 5 (п`яти) робочих днів після прийняття від Страхувальника письмової заяви про факт настання події, що може в подальшому бути визнана страховим випадком, при участі Страхувальника або його представника, провести огляд пошкодженого ТЗ в світлий час доби або направити уповноваженого представника Страховика до місця знаходження ТЗ, якщо пошкодження виключають можливість його самостійного транспортування до місяця огляду, та скласти акт огляду пошкодженого ТЗ.

П. 9.1. при настанні страхового випадку Страховик визначає розмір збитку згідно з умовами цього договору.

П. 9.3. Виплата страхового відшкодування проводиться Страховиком на підставі письмової заяви від Страхувальника та/або листа Банку і страхового акту, що складається Страховиком. Страхове відшкодування сплачується виключно за письмовим погодженням з Банком, порядок та спосіб сплати страхового відшкодування буде викладено в наданому листі Банку.

П. 9.5. при з`ясуванні причин та обставин настання події, що може в подальшому бути визнана страховим випадком, та визначені дійсного розміру збитку, Страховик має право замовити проведення експертизи або оцінки заподіяного збитку. До участі в експертизі або оцінці Страховик запрошує Страхувальника (або його представника) та іншого учасника події. Відсутність Страхувальника та іншої третьої особи, відповідальної за заподіяний збиток, чи їх представників при проведенні експертизи, а також їх відмова узгодити її висновки не є підставою ля визнання експертизи недійсною.

П. 9.16. Оцінка вартості ремонту ТЗ здійснюється з урахуванням цін на послуги і запчастини, що встановлені в України на дату настання страхового випадку.

Відповідно до п. 9.14 договору добровільного страхування у разі повної конструктивної загибелі ТЗ та/або ДО (додаткове обладнання ТЗ) (коли вартість відновлювального ремонту перевищує 70% ринкової (дійсної) вартості на момент пошкодження ТЗ) Страховик проводить виплату страхового відшкодування за одним із варіантів, який обирає страховик:

у розмірі страхової суми або ринкової (дійсної) вартості ТЗ на момент настання страхового випадку (якщо ринкова (дійсна) вартість є меншою за страхову суму), з вирахуванням встановленої франшизи та залишкової вартості ТЗ. При цьому ТЗ залишається у власності Страхувальника;

у розмірі страхової суми або ринкової (дійсної) вартості ТЗ на момент настання страхового випадку (якщо ринкова (дійсна) вартість є меншою за страхову суму), з вирахуванням встановленої франшизи, якщо Страхувальник у письмовій формі заявить Страховику про відмову від своїх прав на застрахований ТЗ Страховика. При цьому така відмова не зобов`язує Страховика прийняти ТЗ. Витрати по зняттю ТЗ з обліку Страховиком не відшкодовуються. В такому випадку безпосередньо перед виплатою страхового відшкодування Страхувальник передає право власності на ТЗ Страховику або іншій особі за розпорядженням Страховика. Всі умови такої передачі узгоджуються Сторонами шляхом підписання окремого договору.

Відповідно до п. 9.15. договору добровільного страхування залишкова вартість ТЗ визначається Страховиком шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків (зокрема, але не обмежуючись: он-лайн (Інтернет) аукціоном з продажу автомобілів), що документально підтверджується або шляхом експертної оцінки, на вибір Страховика. При цьому Страховик має пріоритетне право оцінки вартості залишків застрахованого ТЗ, пошкодженого внаслідок страхового випадку, шляхом виставлення відповідної пропозиції щодо продажу ТЗ на он-лайн аукціоні, та будь-яким іншим шляхом, що не суперечить чинному законодавству України. У разі незгоди Страхувальника, Банка або інших зацікавлених сторін із рішенням Страховика, Страховик здійснює оплату страхового відшкодування із розрахунку на дані зафіксовані найбільш вигідною пропозицією он-лайн аукціону. З дня прийняття рішення про оголошення ТЗ до он-лайн аукціону, Страховик, протягом 7 (семи) робочих днів приймає та досліджує пропозиції потенційних покупців, та ґрунтуючись на найбільш вигідній пропозиції, здійснює розрахунок страхового відшкодування.

Оскільки відповідно до звіту № 1017-1 від 17 листопада 2014 року про оцінку КТЗ KIA Sportage, виконаного на замовлення ТДВ «Експрес Страхування», який було надано також позивачем як доказ на підтвердження своїх вимог про стягнення з відповідача страхового відшкодування, вартість відновлювального ремонту ТЗ перевищує 70 % КТЗ KIA Sportage, держномер НОМЕР_1 в непошкодженому стані, страхове відшкодування було визначено страховиком за формулою: страхова сума - (мінус) вартість залишків -(мінус) франшиза.

Відповідно до умов договору добровільного страхування, страхова сума складає 209 510,00 грн (п. 5 частина «А» договору).

Вартість залишків ТЗ, яка була визначена страховиком відповідно до п. 9.15 договору добровільного страхування, склала 211 300,00 грн (т. 1 а. с. 1443-145).

Пунктом 6.5. Договору добровільного страхування передбачено, що франшиза за випадком повної конструктивної загибелі ТЗ визначається в розмірі франшизи за ризиком «незаконне заволодіння», тобто 10% від страхової суми, що дорівнює 20 951,00 грн.

Страховиком був здійснений розрахунок розміру страхового відшкодування згідно п. 9.14 договору добровільного страхування, який відображений у страховому акті від 06 липня 2015 року, відповідно до якого страхове відшкодування складає «0» грн (209 510,00 грн (страхова сума) - 211 300,00 грн (вартість залишків) - 20 951,00 грн (франшиза) = 0 грн).

Не погодившись зі звітом № 1017-1 від 17 листопада 2014 року про оцінку КТЗ KIA Sportage, який був наданий суду самим же позивачем як доказ в обґрунтування його позову, останній заявив клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи, яке було задоволено судом першої інстанції.

Згідно висновку автотоварознавчої експертизи від 11 лютого 2016 року за № 1328, вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля станом на 08 вересня 2014 року складає 204 822,09 грн. Ринкова вартість автомобіля у непошкодженому стані станом на 08 вересня 2014 року складає 323 236,00 грн (т. 1 а. с. 224-242).

Оскільки вказаний вище висновок був визнаний судом необґрунтованим та таким, що викликає сумніви щодо його правильності, була призначена повторна судова комісійна автотоварознавча експертиза проведення якої було доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (т. 2 а. с. 81), відповідно до висновку якої від 10 листопада 2016 року № 6491/16-54, вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля станом на 08 вересня 2014 року, складає 288 583,64 грн. Ринкова вартість непошкодженого автомобіля станом на 08 вересня 2014 року складає 381 548,66 грн (т. 2 а. с. 112-132).

Зазначений висновок експертизи також підтверджує, що вартість відновлювального ремонту ТЗ перевищує 70 % ринкової вартості КТЗ KIA Sportage, держномер НОМЕР_1 в непошкодженому стані на дату настання страхового випадку, а тому дії страховика по визначенню страхового відшкодування відповідають умовам договору добровільного страхування.

В уточненні до позовних вимог, ОСОБА_4 зазначає про необхідність зменшення суми відновлювального ремонту, визначену комісійною експертизою, до 229 162,41 грн, оскільки вважає, що ремонт джгуту, капоту, крила, фари технологічно можливий та економічно доцільний і не потребує заміни, як про це зазначено у висновку експерта. Проте ці доводи позивача колегія суддів відхиляє, оскільки вони не підтверджуються належними та достовірними доказами. Посилання позивача та його представника на висновок автотоварознавчої експертизи від 11 лютого 2016 року за № 1328, в якому передбачена можливість ремонту зазначених запчастин, колегія суддів не може взяти до уваги, так як він був визнаний судом необґрунтованим та таким, що викликає сумніви щодо його правильності, з чим колегія суддів погоджується.

Колегія суддів не може взяти до уваги і доводи представника позивача про безпідставність включення експертом до вартості запасних частин, які підлягають заміні під час відновлювального ремонту, суми ПДВ, оскільки згідно листа офіційного дистриб`ютора компанії Kia Motors Corporation в України ТОВ «Фалькон-Авто» № 5 від 04 січня 2017 року, на вартість автомобілів марки Kia та оригінальних запасних частин до них, які постачаються до дилерської мережі України, нараховується податок на додану вартість відповідно до чинного законодавства (т. 2 а. с. 214).

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції експерт Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Береговий С.В. пояснив, що відповідно до нормативно-правових актів, якими він керувався при проведенні експертизи, він не мав права віднімати суму ПДВ від вартості запчастин, які підлягали заміні. Також експерти пояснив, що ціни на запчастини визначались за допомогою системи AUDATEX по даті найближчій до дати ДТП - 18.09.2014 року і курс Євро до гривні не змінив би вартість відновлювального ремонту, оскільки вартість запчастин у вказаній програмі визначена у гривнях. Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що навіть, якщо перевести вартість запчастин, визначену експертом по курсу станом на 18.09.2014 року (1 Євро 17,3370 грн), у Євро, а потім визначити цю вартість у гривнях по курсу станом на 08.09.2014 року (1 Євро 16,6020 грн, то вартість відновлювального ремонту ТЗ також буде перевищувати 70 % ринкової вартості КТЗ KIA Sportage, держномер НОМЕР_1 в непошкодженому стані на дату настання страхового випадку.

Необґрунтованими є доводи позивача і щодо нарахування пені за прострочення страховою компанією виплати страхового відшкодування.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно пп. 8.5.8. договору добровільного страхування страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування протягом 20 (двадцяти) робочих днів з дати підписання страхового акту. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати Страхувальнику/Банку пені в розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент виникнення прострочення, за кожен день прострочення.

Отже, оскільки у страховика не виникло обов`язку, передбаченого пп. 8.5.8., відповідно відсутнє і порушення зобов`язання з його сторони.

Не заслуговують на увагу також і вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди з огляду на наступне.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Правовідносини, що виникають між сторонами в справі, є договірними та відповідно до пп. 12.2.2. договору добровільного страхування, укладеного сторонами, страховик не відшкодовує, зокрема, моральну шкоду. Крім того під час розгляду справи встановлено, що відмовляючи позивачу у виплаті страхового відшкодування, відповідач діяв правомірно у відповідності до умов договору добровільного страхування.

Отже, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині мотивів відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТДВ «Експрес Страхування» про захист прав споживача, стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди з зазначенням, що позов не підлягає задоволенню за викладених в даній постанові підстав.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 4; 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника - адвоката Кузнєцова Артема Сергійовича задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03 березня 2017 року змінити в частині мотивів відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» про захист прав споживача, стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 червня 2019 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді : О.І.Собина

С.Г. Хвостик