Справа № 162/438/18 Головуючий у 1 інстанції: Гладіч Н. І.
Провадження № 22-ц/802/536/19 Категорія: 26 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Бовчалюк З.А., Карпук А.К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою позивача - Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на додаткове рішення Любешівського районного суду Волинської області від 26 березня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 15.03.2013 у розмірі 29213,44 грн. та судові витрати у розмірі 1762 грн..

Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 13 березня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 2442,85 грн. та 147,34 грн. витрат по сплаті судового збору.

Додатковим рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 26 березня 2019 року стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 2100 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи та порушення норм процесуального права, просить скасувати додаткове рішення суду та ухвалити нове рішення - про відмову у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відзив на апеляційну скаргу відповідач та її представник не подавали.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.5 ст.268, ст.381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а додаткове рішення суду підлягає зміні з таких підстав.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з правилами пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Із матеріалів справи вбачається, що адвокат Сацик Т.Т. представляла інтереси відповідача ОСОБА_1 у суді першої інстанції на підставі ордера серії ВЛ № 000,041223 від 20.07.2018 на надання правової допомоги, виданого на підставі договору про надання правової допомоги №21/18 від 20.07.2018, без обмеження повноважень (т.1 а.с.41, 222-223).

У судовому засіданні 13.03.2019 до закінчення судових дебатів у справі представник відповідача - адвокат Сацик Т.Т. зробила усну заяву про судові витрати (т.1 а.с.214), а 18 березня 2019 року в інтересах відповідача ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі, у якій просила стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 2100 грн. (т.1 а.с.221).

На підтвердження понесення зазначених витрат надано договір про надання правової допомоги № 21/18 від 20.07.2018; вартість послуг та робіт; акт виконаних робіт та наданих послуг від 15.03.2019; довідку про взяття на облік платника податків від 20.03.2018; копії квитанцій про сплату коштів за надання правової допомоги від 26.07.2018 у розмірі 600 грн. та від 18.03.2019 у розмірі 1500 грн. (т.1 а.с.222-226).

У зазначених додатках до акту виконаних робіт та наданих послуг, які є фактично розрахунком наданої правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги № 21/18 від 20.07.2018, зазначено вид правової допомоги, кількість годин та вартість таких послуг, зокрема: зустріч та усна консультація клієнта (20 хв.) становить 100 грн.; вивчення законодавства та судової практики по питанню клієнта (1 година) - 500 грн.; складання відзиву та подання його до суду (1 година) - 150 грн.; складання заяви про застосування позовної давності до вимог позивача та подання її до суду (1 година) - 150 грн.; складання клопотання про зобов`язання надати відповіді та подання його до суду (1 година) - 150 грн.; складання заяви про зменшення розміру пені до тіла кредиту та подання її до суду (1 година) - 150 грн.; складання розрахунку сум, які підлягають стягненню з відповідача та подання його до суду (1 година) - 150 грн.; участь у судових засіданнях у суді першої інстанції (не більше 5 засідань) - 400 грн. (т.1 а.с.224).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд доходить висновку, що надані суду першої інстанції докази підтверджують понесення відповідачем витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката та є обґрунтованими.

Разом із тим, визначаючи розмір витрат, які підлягають до стягнення, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що ці витрати підлягають до стягнення повністю у заявленому розмірі.

При цьому суд не з`ясував їх дійсної необхідності, зокрема, щодо складання адвокатом заяви про застосування позовної давності до вимог позивача про стягнення пені та подання її до суду із вартістю послуги - 150 грн. з огляду на те, що згодом адвокатом була подана до суду заява про зменшення розміру пені без застосування позовної давності. Зазначене засвідчує, що надана представником згадана послуга не була необхідною та є неспівмірною із обсягом наданих адвокатом послуг і виконаних робіт та не узгоджується із принципом розумності. Крім того, заява про застосування позовної давності до вимог позивача щодо стягнення пені дублює вимоги відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву банку.

Таким чином, сума витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката підлягає зменшенню до 1950 грн..

Оскільки позов банку про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково на суму 2442,85 грн., що становить 8,36 % від заявлених вимог (29213,44 грн.), то відповідно до пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу адвоката на користь відповідача підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у даному випадку пропорційно до тієї частини вимог, у задоволенні яких банку було відмовлено, що становить 91,64 %.

Таким чином, розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з банку на користь відповідача становить 1786,98 грн. (1950 грн. х 91,64 %).

Оскільки висновки суду першої інстанції в частині визначення розміру витрат на правничу допомогу зроблені без належного з`ясування обставин справи, дослідження та оцінки наданих відповідачем доказів, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для зміни додаткового рішення суду.

Доводи апеляційної скарги банку щодо відсутності підстав для стягнення витрат на правничу допомогу спростовуються вище наведеними обставинами справи.

Керуючись ст.ст.268 ч.ч.4, 5, 367, 369, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача - Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Додаткове рішення Любешівського районного суду Волинської області від 26 березня 2019 року в даній справі змінити.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 1786 (одну тисячу сімсот вісімдесят шість) грн. 98 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя

Судді