Провадження №2/521/3899/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.,

при секретарі Феслер О.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання батьківства, в якому просить суд визнати його, ОСОБА_1 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також внести зміни до актового запису, складеного Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції №774 від 11 серпня 2011 року про народження ОСОБА_4 , змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », змінити по-батькові дитини з « ОСОБА_7 » на « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в графі відомості про батька замість « ОСОБА_3 » зазначити « ОСОБА_1 ». В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на наступне. Позивач з відповідачем ОСОБА_2 познайомився в січні 2010р. ОСОБА_8 , вони зрозуміли, що хочуть бути разом. З лютого 2010р. вони почали жити разом у квартирі ОСОБА_2 як сім`я, мали близькі відносини. На той час ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , хоча не проживала з ним фактично з середини 2009 р. ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_9 . Оскільки матір дитини перебувала у зареєстрованому шлюбі, але контактів з чоловіком не підтримувала, при реєстрації народження в органі РАЦСу батьком доньки автоматично було записано ОСОБА_3 . ОСОБА_10 знав, що не є батьком дитини, тому ніколи не проявляв до неї піклування та турботи. Позивач знав про своє батьківство, тому піклується про ОСОБА_2 та дитину з періоду вагітності матері до теперішнього часу. Донька знає, що він є її батьком. У 2012 році ОСОБА_2 розлучилася з ОСОБА_3 , та 27.10.2016р. вони зареєстрували шлюб між собою. Позивач підтверджую своє батьківство щодо ОСОБА_11 та хоче нарешті впорядкувати документи, хоче щоб його донька мала його прізвище, його по-батькові та в її свідоцтві про народження він має бути вписаний батьком. Позивач зазначає, що з народження ОСОБА_11 він повністю піклується про доньку, бере участь у її вихованні та матеріально забезпечує. Тому зазначення його батьком дитини в її свідоцтві про народження повністю відповідатиме інтересам дитини, яка буде зростати, маючи як матір, так і батька. ОСОБА_10 знає, що не є батьком ОСОБА_11 та знає про бажання позивача впорядкувати документи щодо його батьківства. Тому відповідач ОСОБА_3 30.07.2019р. звернувся до нотаріуса у м. Одесі, який посвідчив його заяву, якою він підтвердив, що не є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтвердив свою обізнаність про батьківство позивача та просив розглядати справу щодо батьківства за його відсутності. Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся з відповідним позовом до суду і просить суд визнати його батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав до суду нотаріально засвідчену заяву в якій зазначив, що позов визнає та підтверджує, що ОСОБА_1 є рідним батьком ОСОБА_4 . Відповідач просив суд про розгляд справи за його відсутності. Позов визнає в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, приймаючи до уваги заяви позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК).

Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Достовірними, відповідно до ст.79 ЦПК України є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що в Книзі реєстрації народжень було зроблено відповідний актовий запис за № 774 та що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке було видано Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 11 серпня 2011 року. Під час реєстрації ОСОБА_4 відомості про батька було внесено відповідно до свідоцтва про шлюб зареєстрованого між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , так як на той час ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , та записано батьком ОСОБА_3 , тобто прізвище та по-батькові позивача ОСОБА_4 .

У 2012 році ОСОБА_2 розлучилася з ОСОБА_3 27.10.2016 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували свій шлюб, що підтверджується свідоцтвом виданим Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в одеській області серія НОМЕР_2 , актовий запис № 2128.

ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса у м. Одесі, який посвідчив його заяву від 30.07.2019 р., якою ОСОБА_3 підтвердив, що не є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в означеній заяві ОСОБА_3 підтвердив свою обізнаність про батьківство позивача та просив розглядати справу щодо батьківства за його відсутності, не заперечував проти визнання батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

У відповідності до ч. 2, ч. 3 ч. 4 ст. 128 Сімейного кодексу України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 цього Кодексу.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року N 3 постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 постанови пленуму). Відповідно до статей 213,215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його ' вчинено) (п. 9 постанови Пленуму).

В пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 зазначено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Статтею 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України, чинної на момент виникнення правовідносин, встановлено, що в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття; позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно до ч.2 ст.128 СК України - підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою собою, а утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_12 про визнання батьківства обґрунтованими, та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 7, 84, 134, 141, 180, 181, 182, 191 СК України, ст.ст. 9, 10, 13, 19, 141, 200, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання батьківства - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянина України, паспорт НОМЕР_3 , виданий Арцизьким РВ УМВС України в Одеській області 14 травня 1999 року, індивідуальний податковий номер НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визначити порядок виконання рішення суду, яке є підставою для внесення органом державної реєстрації актів цивільного стану змін до актового запису №774 від 11 серпня 2011 року, про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вчиненого Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, а саме: в графі відомості про батька замість « ОСОБА_3 » зазначити « ОСОБА_1 », змінити прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », змінити по-батькові дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_13 ».

Рішення суду може бути оскаржене учасниками процесу до Одеського апеляційного суду в тридцятиденний термін. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.10.2019 року.

Головуючий:

10.10.19