РІШЕННЯ
16 травня 2019 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя:
у складі головуючого судді Соляник А.В.,
за участю секретаря судового засідання Барсукової В.В.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про зобов`язання вчинення певних дій для запобігання порушеного права,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2019 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до суду із позовом у якому просить зобов`язати ОСОБА_3 звільнити квартиру за адресою за адресою: АДРЕСА_1 , від сторонніх осіб та передати неповнолітній ОСОБА_2 ключі віл зазначеної квартири.
Мотивуючи вимоги тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належить 7/8 частин квартири, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності виданого 12.04.2017 року державним нотаріусом Запорізької державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-271.
Відповідачу, яка є бабусю неповнолітньої дитини належить 1/8 частин вищезазначеної квартири..
Після отримання спадщини відповідач, не погоджуючи своїх дій ні з онукою, ні з піклувальником неповнолітньої ОСОБА_2 ОСОБА_1 , на власний розсуд розпорядилась право м користування нерухомим майном, а саме в серпні 2017 року змінила замки на вхідних дверях та оселила в квартирі невідому особу, з якої отримує грошові кошти за оренду житла.
Оскільки в квартирі, що частково належить неповнолітній ОСОБА_2 , проживає стороння особа, дитина позбавлена можливістю користуватися належним їй нерухомим майном.
Як піклувальний неповнолітньої, позивач звернулась до Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції в Запорізькій області з метою з`ясування обставин, хоча саме і на якій підставі мешкає в квартирі, значна частка якої належить підопічній. З відділення поліції ОСОБА_1 отримала лист та висновок про перевірку звернення, в якому зазначено про відсутність кримінального та адміністративного правопорушення, та наявність ознак цивільно-правових відносин, які вирішуються в приватному порядку в суді.
Відповідач будь-яких чином не погоджувала з позивачем умови передачі спірної квартири в оренду, порядок користування квартирою між співвласниками не визначений, квартира є однокімнатна, що унеможливлює проживання в ній неповнолітній дитині - дівчині, зі сторонньою особою чоловічої статті.
Крім того, ОСОБА_3 відмовляється в позасудовому порядку вирішити питання щодо виселення орендаря квартири, не надає будь-яких даних стосовно особи, яка проживає в квартирі, не надає також договору оренди спірної квартири, зазначаючи лише, що гроші, які вона отримує від орендаря житла, вона зберігає на банківському рахунку, відкритому на ім`я неповнолітньої ОСОБА_5 в АТ КБ „Приватбанк. В свою чергу, адміністрація Банку відмовляється надати будь-яку інформацію стосовно банківського рахунку, посилаючись на банківську таємницю.
Посилаючись на неможливість досудового врегулювання спору, ОСОБА_1 просить про задоволення позову.
Ухвалою суду Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2018 року, позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та визначено, що справа буде розглядатися в порядку загального позовного провадження. Відповідачу було запропоновано протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.
Позивач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду спарив сповіщалася належним чином. У судовому засіданні, 10.12.2018 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на задоволенні позовних вимог наполягали, з підстав зазначених в заяві.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, повідомлялась про час та місце проведення судового засідання належним чином, що підтверджується матеріалами справи, причини неявки відповідача або її представника суду не відомі.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
На судовому засіданні 10.12.2018 року за клопотанням відповідача у судовому засіданні оголошено перерву для надання можливості відповідачу звернутися за правничою допомогою та ознайомитись із матеріалами справи.
21.01.2019 року представник відповідача адвоката Матієва Я.С. ознайомилася з матеріалами справи.
Однак, на час розгляду справи, правом подачі відзиву на позовну заяву відповідач не скористалася, відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до суду не надходив.
За таких обставин, суд вважає розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних та досліджених в матеріалах справи доказах.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
У зв`язку з неявкою до суду сторін, представника відповідача, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення представника позивача за суттю спору і підставами звернення в суд, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
За приписами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Під час судового розгляду справи було встановлено, що позивач ОСОБА_1 , є піклувальником неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району № 123р від 30.03.2018 року.
Неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належать на праві власності 7/8 частин квартири, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності виданого 12.04.2017 року державним нотаріусом Запорізької державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-271.
При цьому, відповідачу у справі ОСОБА_3 , яка доводиться неповнолітній бабусею, належить на праві власності 1/8 частин квартири, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .
Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено і в статті 41 Конституції України, в якій гарантовано право кожному володіти, користуватись та розпоряджатись своєю приватною власністю, набутою у порядку, визначеному законом.
Непорушність права власності закріплено і в статті 321 ЦК України, відповідно до частини першої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном.
Згідно частин першої, третьої статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Відповідно до статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
За положенням частини першої, другої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Встановлено, що між сторонами не досягнуто згоди щодо спільного користування квартирою, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .
Також, Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Статтею 9 ЖК України визначені житлові права громадян, зокрема, частиною 4, 5 вказаної статті встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.
Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права або інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення. Цей спосіб пов`язаний з застосуванням певних заходів, спрямованих на відновлення порушеного суб`єктивного права особи у тому стані, в якому воно існувало до його порушення. Тобто, для того, щоб подати цей позов необхідно, щоб суб`єктивне право не було припинене, і його можна було відновити шляхом усунення наслідків правопорушення. Цей спосіб захисту може знаходити свій прояв у вимогах про усунення перешкод у здійсненні права спільної власності між співвласниками.
Судом встановлено, що квартирою АДРЕСА_2 користується стороння особа. Вказані обставини відповідачем ОСОБА_3 з часу розгляду справи спростовані не були.
Матеріали справи також містить звернення позивача до правоохоронних органів у зв`язку із чиненням неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_2 .
За таких обставин суд, приходить до висновку про доведеність позивачем факту створення неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідачем ОСОБА_3 перешкод, як співвласнику 7/8 частин квартири у користуванні спільною частковою власністю.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість.
Як убачається із матеріалів справи, домовленості між сторонами, щодо користування спірною квартирою не досягнуто.
При цьому, суд відхиляє можливі твердження відповідача про які зазначає ОСОБА_6 у позові, а саме про те, що гроші, які отримує відповідач від орендаря житла, зберігаються на банківському рахунку, відкритому на ім`я неповнолітньої ОСОБА_5 в АТ КБ „Приватбанк. Належних та допустимих доказів суду надано не було. Відповідачу достеменно відомо про наявність позову у суді про усунення нею перешкод для запобігання порушеного права.
Враховуючи, що ОСОБА_3 відмовляється надати позивачу ключі від вхідних дверей належної неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , частини квартири, суд доходить висновку, що відповідач перешкоджає позивачу у вільному володінні та користуванні житловим приміщенням, оскільки власник житла має право на вільний доступ до нього, а реалізація такого права не може ставитись у залежність від волі інших осіб.
Тому, порушене право позивача підлягає захисту в обраний ним спосіб, а саме шляхом зобов`язання відповідача звільнити квартиру за адресою за адресою: АДРЕСА_1 , від сторонніх осіб та передати неповнолітній ОСОБА_2 ключі від зазначеної квартири.
Відповідно до ст.ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З огляду на означене, суд приходить до висновку про задоволення ОСОБА_1 позовних вимог.
На підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України „Про судовий збір позивача звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з позовним вимогами про стягнення заробітної плати, а тому суд вважає необхідним в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.
Керуючись ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-82, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 316 - 319, 321, 391 ЦПК України , суд,
Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН, НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про зобов`язання вчинення певних дій для запобігання порушеного права - задовольнити.
Зобов`язати ОСОБА_3 звільнити квартиру за адресою за адресою: АДРЕСА_1 , від сторонніх осіб та передати неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ключі від зазначеної квартири.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.
Відповідно до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні, касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя А.В. Соляник