Справа № 310/6282/19
РІШЕННЯ

Іменем України

23 жовтня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого - судді Крамаренка А.І.

при секретарі Олійник Н.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердянської міської ради Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний дядько ОСОБА_2 .

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що вона є спадкоємцем п`ятої черги за законом та у передбачений законом строк звернулась до державного нотаріуса Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає.

На виконання вимог ч.1 ст. 1297 ЦК України, вона звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно.

Постановою державного нотаріуса Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області Сальник О.Ю. від 17 вересня 2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , через відсутність правовстановлювального документу, що підтверджує належність спадкового майна спадкодавцеві, невизначеності часток в праві спільної сумісної власності, та відсутності відомостей щодо місця реєстрації дочки спадкодавця ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зв`язку з цим вона звернулась до суду і просить визнати за нею право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити.

Представник Бердянської міської ради подав заву від 03.09.2019 року про розгляд справи у його відсутність відповідно до закону.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Фактичні обставини справи підтверджуються письмовими доказами, вивченими та оголошеними в судовому засіданні.

Право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням міського господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради 26.02.1998 року у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача займаних квартир у спільну сумісну або часткову власність здійснюється наймачу та членам його сім`ї, які проживають разом з ним.

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Частина 1 ст. 368 ЦК України встановлює, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

За приписами частин 1, 2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Доказів наявності домовленості між співвласниками щодо визначення часток в праві спільної сумісної власності на квартиру суду не надано.

З огляду на викладене та оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 є рівними.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 . Після її смерті спадщину прийняв ОСОБА_2 , що підтверджується архівною довідкою Запорізького обласного державного нотаріального архіву від 20.02.2018 року №517/01-21, копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.02.2000 року, виданим Бердянською державною нотаріальною конторою.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 .

Відповідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України він застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року, то правила спадкування регулюються нормами ЦК України (1963 р.).

Згідно ст. 529 ЦК України (1963 р.) при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги в рівних частках є діти, другий з подружжя, батьки померлого.

За правилами ст. 549 ЦК України (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а так саме факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 в порядку ст. 549 ЦК України (1963 р.) підтверджується довідкою Відділу реєстрації місця проживання виконкому Бердянської міської ради від 08.10.2019 року №4710.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

У встановлений законом строк, 26 грудня 2017 року, до Бердянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 звернулась ОСОБА_1 .

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 червня 2018 року встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме, - факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бердянську Запорізької області, є рідним дядьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

За змістом ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

На виконання ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус перевіряє склад спадкового майна. Згідно п. 4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі Порядок), на підтвердження складу спадкового майна від спадкоємців витребуються відповідні документи.

Згідно п. 4.15 глави 10 Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Такі документи нотаріус приймає лише при наявності на них запису про реєстрацію. Правовстановлюючий документ на нерухоме майно, що підлягає реєстрації, має бути зареєстрованим в бюро технічної інвентаризації та мати відповідну відмітку, відповідно до вимог законодавства, що діяло на момент виникнення права власності спадкодавця на таке майно.

Постановою державного нотаріуса Бердянської державної нотаріальної контори від 17.09.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно через відсутність правовстановлювального документу, що підтверджує належність спадкового майна спадкодавцеві, невизначеності часток в праві спільної сумісної власності, та відсутності відомостей щодо місця реєстрації дочки спадкодавця ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, позивач повинен довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 77-79 ЦПК України, зазначені ним обставини.

Аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд приймає до уваги наявні письмові докази, і приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-80, 259, 263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. І. Крамаренко