Номер провадження: 22-ц/813/1233/19
Номер справи місцевого суду: 2-7370/10
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2018 року про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємця ОСОБА_1 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до приватного підприємця ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 06.10.2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ПП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 320 000 гривень.

Вирішено питання стосовно судових витрат.

22.08.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про поновлення строків пред"явлення виконавчого документу до виконання та видачу дубліката виконавчого листа, посилаючись на його втрату.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2018 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Поновлено пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого документу Приморського районного суду м.Одеси по справі №2-7370/10 щодо стягнення з приватного підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 320 000 грн. та стягнення з приватного підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплаченої суми витрат на ІТЗ судового процесу у розмірі 120 грн. та державного мита у розмірі 1 700 грн..

Видано дублікат виконавчого документу на виконання рішення по цивільній справі №2-7370/10 щодо стягнення з приватного підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 320 000 грн. та стягнення з приватного підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплаченої суми витрат на ІТЗ судового процесу у розмірі 120 грн. та державного мита у розмірі 1 700 грн..

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2018 року та постановити нову про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку пред"явлення його до виконання, суд першої інстанції виходив з доведеності вимог заявника.

Проте, суд апеляційної інстанції з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, з наведених в цій постанові підстав.

Пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України(в редакції, на час постановлення ухвали судом першої інстанції) передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні Другого Приморського ВДВС перебувало виконавче провадження № 23219151 з примусового виконання виконавчого документа № 2-7370/10 виданого 09.12.2010 року Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з ПП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 320 000 гривень та судові витрати на загальну суму 1 820 грн.

Постановою державного виконавця Другого Приморського ВДВС від 13.12.2010 року відкрито виконавче провадження.

Постановою державного виконавця від 09.04.2012 року повернуто виконавчий документ стягувачеві на підставі п.4 ч.1 ст.47 ЗУ „Про виконавче провадження".

Відповідно до листа Другого Приморського ВДВС м.Одеса ГТУЮ в Одеській області від 16.08.2018 року, вищезазначене виконавче провадження знищено за терміном зберігання (а.с.88).

Відповідно до ч.1 ст.21 ЗУ „Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час набрання законної сили судовим рішенням, на підставі якого був виданий виконавчий лист /рішення набрало законної сили 17.11.2010 року а.с.87), виконавчі документи можуть бути пред"явлені до виконання в такі строки:

* виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років;

* посвідчення комісій по трудових спорах - протягом трьох місяців;

* постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

* інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно ч.2 п.1 зазначеної статті строки, зазначені у частині першій цієї статті,

встановлюються: для виконання рішень і вироків судів у частині майнових стягнень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Отже, виконавчий документ, виданий на підставі рішення суду, може бути пред"явлений до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що 05.10.2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, а Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року втратив чинність (крім статті 4).

За пунктом 4 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2677-VІ «Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)», який набрав чинності з 09 березня 2011 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Оскільки виконавчий документ видавався 09.12.2010 року, то суд може видати його дублікат лише до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, тобто протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

В даному випадку такий срок закінчився та заявник звернувся із заявою про видачу дубліката виконавчого документу поза встановлений законом строк.

Разом з тим, пропущений строк на пред"явлення виконавчого документу до виконання, може бути поновлений за заявою стягувача.

Відповідно до ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.6 ст.12 ЗУ „Про виконавче провадженя" стягувач, який пропустив строк пред"явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Строк може бути поновленим у разі поважності причин його пропущення.

Згідно з відповіддю Другого Приморського Відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 16.08.2018 року на заяву ОСОБА_2 від 01.08.2018 року вбачається, що 13.12.2010 року державним виконавцем Відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 09.04.2012 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п.4 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в діючий на той час редакції Закону. Оригінал виконавчого документу направлявся стягувачу, але надати більш детальну інформацію не є можливим у зв`язку зі знищенням виконавчого провадження за закінченням строків зберігання документів, передбачених п. п. 9.9., 9.10, 9.11 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року за № 2274/5, а також у зв`язку зі знищенням журналу вихідної кореспонденції відповідно до номенклатури справ Одеського міського управління юстиції (а. с. 88).

Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 78, 79 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Стаття 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч. 1 та 5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі та достатні докази, що стягувач протягом з квітня 2012 року по серпень 2018 року цікавився рухом виконавчого провадження та звертався до органу виконавчої служби із відповідними запитами та заявами про рух виконавчого провадження, намагався ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження чи вживав інші дії, спрямовані на отримання інформації за виконавчим провадженням.

Одночасно заявник не надав доказів про наявність обставин, які утруднювали або унеможливлювали б звернення стягувача до Відділу ДВС з відповідними заявами щодо руху виконавчого провадження протягом більше 6 років.

В засіданні судової колегії представник заявника не заперечувала відсутність письмових доказів звернення до державного виконавця щодо руху виконавчого провадження, але стверджувала, що стягувач знав про відсутність боржника в Україні і тому не ініціював питання про видачу дублікату виконавчого листа та одночасно заявляла про те, що стягувач усно отримував від державного виконавця необхідну інформацію.

Проте сама по собі відсутність боржника в Україні не може вважатися поважною причиною не звернення стягувача до суду у строки встановлені Законом для пред`явлення виконавчого документа до виконання з заявою про видачу дублікату виконавчого листа у разі надання ним доказів про його загублення (втрату) або з заявою про поновлення такого строку у разі наявності поважних причин його пропуску.

При таких обставинах у суду першої інстанції не було підстав для поновлення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відсутність підстав для поновлення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа, унеможливлює задоволення заяви стягувача про видачу дублікату виконавчого листа.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частково задоволенню, ухвала першої інстанції скасуванню з ухваленням рішення про залишення заяви ОСОБА_2 без задоволення.

Судова колегія також звертає увагу, що можливість видачі судом дублікату виконавчого листа до виконання за заявою стягувача або виконавця поданої по закінченню строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, залежить від вирішення питання про поновлення такого строку.

В розумінні ст. ст. 353, 389 ЦПК України судове рішення після перегляду його в апеляційному порядку щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання касаційному оскарженню не підлягає.

Разом з тим можливість оскарження в касаційному порядку судового рішення щодо видачі дублікату виконавчого документа до виконання передбачена п.17.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України і пов`язується із умовою, що стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Оскільки заява про видачу дублікату виконавчого документа подана після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з чим можливість такої видачі пов`язується з поновленням строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, вказане судове рішення про поновлення строку для пред"явлення виконавчого документу до виконання та видачу дубліката виконавчого документа після перегляду його в апеляційному порядку касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2018 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про поновлення строку для пред"явлення виконавчого документу до виконання та видачу дубліката виконавчого документа у цивільній справі № 2-7370/10 про стягнення з ПП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 320 000 гривень та судових витрат на загальну суму 1820 грн. - залишити без задоволення.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 13.06.2019 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова