Провадження № 2/537/11/2019
Справа № 537/5528/16-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2019 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Маслій М.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, згідно якої просила суд ухвалити рішення, яким:

- визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 ; вбудоване-прибудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів за адресою: АДРЕСА_2 ; вбудований промтоварний магазин за адресою: АДРЕСА_3 ; вбудований магазин промислових товарів за адресою: АДРЕСА_4 ; квартиру АДРЕСА_5 ; квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_6 ; автомобіль марки «Lexus LS460L», державний номерний знак НОМЕР_1 ; автомобіль марки «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_2 ; вбудоване приміщення магазину промислових товарів за адресою: АДРЕСА_7 ; нежитлове приміщення (магазин непродовольчих товарів) за адресою: АДРЕСА_8 ; частину вбудованого приміщення за адресою: АДРЕСА_9 ; приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_10 ; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_11 ;

- провести поділ спільного сумісного майна подружжя наступним чином: житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 залишити у власності позивачки; вбудоване прибудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 залишити у власності позивачки; вбудований промтоварний магазин за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 залишити у власності позивачки; вбудований магазин промислових товарів за адресою: АДРЕСА_4 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 залишити у власності позивачки; квартиру АДРЕСА_5 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 залишити у власності позивачки; квартиру за адресою: АДРЕСА_6 , право власності за якою зареєстровано за ОСОБА_1 залишити у власності позивачки; автомобіль марки «Lexus LS460L», державний номерний знак НОМЕР_1 , право власності за яким зареєстровано за ОСОБА_2 залишити у власності позивачки; вбудоване приміщення магазину промислових товарів за адресою: АДРЕСА_7 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 залишити у власність відповідача; нежитлове приміщення (магазин непродовольчих товарів) за адресою: АДРЕСА_8 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_2 залишити у власність за відповідачем; частину вбудованого приміщення за адресою: АДРЕСА_9 , право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_2 залишити у власності відповідача; приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_10 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_2 залишити у його власності; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 залишити у власності відповідача; земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_11 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 залишити у власності відповідача; автомобіль марки «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_2 залишити у власності ОСОБА_2 .

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 24 квітня 1998 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб у Палаці шлюбів міста Кременчука за актовим записом №1385. Від даного шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 25 травня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано.

Позивач зазначає, що за час шлюбу подружжям було набуто наступне майно:

- у серпні 2003 року будинок АДРЕСА_1 , право власності за яким зареєстровано за ОСОБА_2 ;

- у вересня 2003 року будинок АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 ;

- у листопаді 2003 року вбудоване приміщення магазину промислових товарів в будинку АДРЕСА_7 , право власнності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 ;

- у травні 2005 року квартиру АДРЕСА_6 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 ;

- у лютому 2006 року квартиру АДРЕСА_5 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 ;

- у липні 2006 року вбудований магазин промислових товарів в будинку АДРЕСА_12 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 ;

- земельну ділянку по АДРЕСА_11 , право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- в липні 2007 року вбудований магазин промислових товарів в будинку АДРЕСА_4 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_6 ;

- в січні 2008 року частину вбудованого приміщення в будинку АДРЕСА_9 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_2 ;

- у лютому місяці 2010 року нежитлове приміщення (магазин непродовольчих товарів) в будинку АДРЕСА_8 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_2 ;

- приміщення магазину в АДРЕСА_13 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_6 ;

- в травні 2011 року вбудоване прибудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів по АДРЕСА_2 , право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- автомобіль марки «Нyundai», державний номерний знак НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 , та який, згідно змісту позову, відповідач ОСОБА_2 без згоди позивача перереєстрував на його матір ОСОБА_5 );

- в травні 2005 року автомобіль марки «Lexus LS460L», державний номерний знак НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 .

Оскільки угоди про добровільний поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, як зазначає позивач, між сторонами не досягнуто, та посилаючись на норми статей 60, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування при розгляді справ про шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, яким врегульовано правовий статус майна, набутого за час шлюбу, та порядок його розподіл між подружжям, а також враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, позивач ОСОБА_7 вважає за можливе провести поділ набутого подружжям у шлюбі майна наступним чином: житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 залишити у власності позивачки; вбудоване прибудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 залишити у власності позивачки; вбудований промтоварний магазин за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 залишити у власності позивачки; вбудований магазин промислових товарів за адресою: АДРЕСА_4 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 залишити у власності позивачки; квартиру АДРЕСА_5 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 залишити у власності позивачки; квартиру за адресою: АДРЕСА_6 , право власності за якою зареєстровано за ОСОБА_1 залишити у власності позивачки; автомобіль марки «Lexus LS460L», державний номерний знак НОМЕР_1 , право власності за яким зареєстровано за ОСОБА_2 залишити у власності позивачки; вбудоване приміщення магазину промислових товарів за адресою: АДРЕСА_7 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 залишити у власність відповідача; нежитлове приміщення (магазин непродовольчих товарів) за адресою: АДРЕСА_8 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_2 залишити у власність за відповідачем; частину вбудованого приміщення за адресою: АДРЕСА_9 , право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_2 залишити у власності відповідача; приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_10 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_2 залишити у його власності; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 залишити у власності відповідача; земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_11 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 залишити у власності відповідача.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 14 грудня 2016 року відкрито провадження у справі на підставі норм Цивільно процесуального кодексу України в редакції 2004 року.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 01 лютого 2017 року задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, накладено арешт на: автомобіль марки «Нуundai», державний номерний знак НОМЕР_2 , 2008 року випуску, зареєстрований за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_14 ; автомобіль марки «Lexus LS460L», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , зареєстрований 25 травня 2012 року Кременчуцьким ВРЕР за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_15 ; автомобіль Сhevrolet Captiva LT 2.4 М/Т NAXT57Т, державний номерний знак НОМЕР_6 , зареєстрований на підставі договору №414308-S00867 від 17 червня 2010 року за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_15 .

17 лютого 2017 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя, де просив суд ухвалити рішення, яким майно подружжя розділити наступним чином:

- ОСОБА_2 залишити у власності майно на загальну суму 190 000 дол. США, а саме: вбудоване приміщення магазину промислових товарів в будинку АДРЕСА_7 , вартістю 40 000 дол. США; будинок АДРЕСА_16 АДРЕСА_1 , вартістю 50 000 дол. США; частину вбудованого приміщення в будинку АДРЕСА_9 , вартістю 40 000 дол. США; приміщення магазину а АДРЕСА_10 , вартістю 10 000 дол. США; вбудоване приміщення магазину в будинку АДРЕСА_8 , вартістю 50 000 дол. США.;

- ОСОБА_1 залишити у власність майно на загальну суму 322 000 дол. США, а саме: магазин промислових товарів в будинку АДРЕСА_12 , вартістю 70 000 дол. США; приміщення магазину в будинку АДРЕСА_2 , вартістю 8 000 дол. США; квартиру АДРЕСА_6 , загальною площею 43,79 кв.м, вартістю 15 000 дол. США; квартиру АДРЕСА_5 загальною площею 45,69 кв.м, вартістю 15 000 дол. США; присадибну земельну ділянку по АДРЕСА_11 , вартістю 5 000 дол. США; автомобіль марки «Міцубісі», державний номерний знак НОМЕР_7 , вартістю 10 000 дол. США; автомобіль «Лексус ЛС 460Л», державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 22 000 дол. США; автомобіль «ДЕУ», придбаний у 2013 році, вартістю 5 000 дол. США; приватний будинок АДРЕСА_1 АДРЕСА_1 , вартістю 100 000 дол. США.;

- визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на вбудоване приміщення магазину промислових товарів з прибудовою в будинку АДРЕСА_4 , загальною площею 152,2 кв.м та підвалу площею 101,3 кв.м, вартістю 180 000 дол. США.;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за різницю у вартості часток майна, що виділяється сторонам, та ідеальною часткою кожного з них, в сумі 1 781 208 грн. 00 коп., що еквівалентно 66 000 дол. США за курсом НБУ 26,988 грн. за 1 долар США станом на 17 лютого 2017 року, та 3 920 66 грн. 69 коп. половину сплаченої ОСОБА_2 суми коштів в рахунок погашення зобов`язань ОСОБА_1 за кредитними договорами з січня 2015 року, а всього стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 173 274 грн. 69 коп.;

- судові витрати по справі розділити між сторонами пропорційно.

Саме такий варіант розподілу майна ОСОБА_2 мотивував підставами його придбання та походженням коштів, за які воно було придбано та які були витрачені на перепланування, ремонт, тощо, а також той факт, що сторони по справі є приватними підприємцями та нежитлові приміщення, що входять до складу спірного майна, кожним з них використовується для цілей здійснення підприємницької діяльності.

Так, ОСОБА_2 зазначає, що будинок АДРЕСА_1 був придбаний ним за кошти, подаровані його матір`ю ОСОБА_5 , а вартість переобладнання, ремонт будинку тощо, була сплачена поджружжям за їх спільні кошти.

Також, згідно змісту зустрічного позову, вбудоване приміщення магазину промислових товарів за адресою: АДРЕСА_4 , придбано та відносно нього проведено поліпшення виключно за рахунок подарованих матір`ю ОСОБА_2 коштів.

Для цілей здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_2 використовує наступні приміщення: вбудоване приміщення магазину промислових товарів в будинку АДРЕСА_7 ; будинок АДРЕСА_16 ; частина вбудованого приміщення в будинку АДРЕСА_9 ; приміщення магазину в АДРЕСА_10 ; вбудоване приміщення магазину в будинку АДРЕСА_8 . Вартість спірного сумісного майна, що перебуває у користуванні ОСОБА_2 , останній оцінює у 190 000 дол. США.

Приміщення магазину промислових товарів по АДРЕСА_4 , як зазначає ОСОБА_2 , побудоване та реконструйоване ним за кошти, подаровані матір`ю, яке є його особистою власністю, використовується ним особисто.

Згідно змісту зустрічного позову, ОСОБА_1 використовуються наступні приміщення та транспортні засоби: магазин промислових товарів в будинку АДРЕСА_12 ; приміщення магазину по АДРЕСА_2 ; квартира АДРЕСА_6 ; квартира АДРЕСА_5 ; автомобіль марки «Міцубісі», державний номерний знак НОМЕР_7 ; автомобіль «Лексус ЛС 460Л», державний номерний знак НОМЕР_1 ; автомобіль «ДЕУ», придбаний приблизно у 2013 році; будинок № АДРЕСА_1 з земельною АДРЕСА_17 по АДРЕСА_10 . Вартість спільного сумісного майна подружжя, яке знаходиться у користуванні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 оцінює в 322 000 дол. США.

Окрім того, ОСОБА_2 зазначає, що під час шлюбу в інтересах сім`ї ОСОБА_1 було укладено кредитні договори, а саме: у 2005 році із АППБ «Райффайзен бпнк «Аваль» на суму 100 000 дол. США; 19 травня 2008 року з АКІБ «Укрсиббанк» на суму 320 000 дол. США; у 2010 році з ПАТ «ОТП Банк» на суму 51 500 дол. США. При цьому, за період з 2015 року по час подання до суду позову ОСОБА_2 сплатив кошти а рахунок погашення кредиту в розмірі 784 133 грн. 80 коп. Таким чином, зважаючи на положення статей 60, 61, 65 Сімейного кодексу України, оскільки зазначені вище кредитні договори були укладені в інтересах сім`ї, то ОСОБА_2 вважає, що цивільні права та обов`язки за цими договорами виникають в обох з подружжя, а відтак вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на його користь половину сплачених ним коштів в рахунок кредитних зобов`язань, а саме в розмірі 392 066 грн. 69 коп.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 20 лютого 2017 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, набутого за час шлюбу.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 20 лютого 2017 року частково задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів, витребувано з Територіального сервісного центру №5342 міста Кременчука (ВРЕВ ДАІ з обслуговування в місті Кременчуці, адреса: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця 40 років ДАІ, будинок 3) посвідчену копію правовстановлюючого документа, на підставі якого автомобіль «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 ; інформацію, чи був автомобіль «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_2 , знятий з реєстрації, коли на чиє ім`я перереєстрований; витребувано у Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Полтавській області (адреса: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Троїцька, будинок 76) відомості про доходи фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 О.М ОСОБА_9 (ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) в період за 1998 рік 2016 рік, та відомості про доходи фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_8 ) в період за 1996 рік 2016 рік.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 12 квітня 2017 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів, витребувано із Центрального Кременчуцького відділення публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Першотравнева, будинок 22) справу по кредитному договору №014/10-06/87-0190, укладеного 13 грудня 2005 року між публічним акціонерним товариством «Райфіайзен Банк аваль» та ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_18 , із зазначенням стану кредиту та строком його погашення; відомості про фактичну сплату позичальником ОСОБА_1 , кредитних коштів (тіла кредиту) і відсотків (процентів за користування кредитними коштами) із зазначенням розміру внесених останньою сум за датами сплати на відповідний рахунок, зазначити кінцеву дату сплати кредиту; витребувано у Кременчуцької філії акціонерного товариства «ОТП-Банк» справу по кредитному договору №ML-OAM/3029/2006, укладеного 02 листопада 2006 року між акціонерним товариством «ОТП-Банк» та ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_18 , із зазначенням стану кредиту та строком його погашення, відомості про фактичну сплату позичальником кредитних коштів (тіла кредиту) і відсотків (процентів за користування кредитними коштами) із зазначенням розміру внесених позичальником сум за датами сплати на відповідний рахунок, розрахунок заборгованості по кредитному договору; витребувано у Кременчуцької філії акціонерного товариства «Укрсиббанк» справу по кредитному договору №0, укладеного 19 травня 2008 року між акціонерним товариством «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_18 , із зазначенням стану кредиту та строком його погашення, відомості про фактичну сплату позичальником кредитних коштів (тіла кредиту) і відсотків (відсотків за користування кредитними коштами) із зазначенням розміру внесених позичальником сум за датами сплати на відповідний рахунок, розрахунок заборгованості по кредитному договору.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 18 липня 2017 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів, витребувано у Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Полтавській області (Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Троїцька, будинок 76) відомості про доходи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , за 1998 2005 рік включно.

09 серпня 2017 року до суду звернувся відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 із заявою про збільшення позовних вимог, згідно якої просив суд розподілити спільне сумісне майно у вигляді торгівельного обладнання для торгівлі ювелірними виробами, залишивши у власності ОСОБА_1 торгівельне обладнання, отримане нею від органу слідства у квітні 2015 року, та стягнути з неї на його користь 78 500 грн. 00 коп., що дорівнює вартості цього обладнання; інші вимоги зустрічної позовної заяви залишено без змін.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 09 серпня 2017 року частково задоволено клопотання відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 про витребування доказів, витребувано з Центрального Кременчуцького відділення АТ «Райффайзен Банк Аваль» (місто Кременчук, вулиця Першотравнева, будинок 22) виписку про рух коштів по кредитному договору №014/10-06/87-0190, укладеного 19 грудня 2005 року між ОСОБА_2 та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль»; витребувано з Територіального сервісного центру №5342 міста Кременчука (ВРЕВ ДАІ з обслуговування в місті Кременчуці, адреса: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця 40 років ДАІ, будинок 3) інформацію про державну реєстрацію транспортних засобів, які зареєстровані на теперішній час, та які були зареєстровані станом на 01 грудня 2014 року за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), у тому числі із зазначенням відомостей про дати реєстрації транспортних засобів, марку, модель, державний номерний знак, відомості про власника.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 02 квітня 2018 року задоволено клопотання представників позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про витребування доказів, витребувано з Територіального сервісного центру №5342 Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області (39631, Полтавська область, місто Кременчук, проїзд 40 років ДАІ, будинок 3) інформацію щодо зареєстрованих транспортних засобів, які ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , набув у власність в період з 24 квітня 1998 року по 25 травня 2016 року.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 03 квітня 2018 року задоволено частково клопотання представника відповідача (позивача за зустрічним позовом), ОСОБА_2 ОСОБА_12 про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи, за задоволено клопотання представників позивача (відповідача за зустрічним позовом), ОСОБА_1 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про призначення оціночно-будівельної експертизи; призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, набутого за час шлюбу, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, набутого за час шлюбу оціночно-будівельну експертизу; провадження у справі зупинено.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 08 листопада 2018 року поновлення провадження у справі.

19 березня 2019 року до суду звернулась позивач ОСОБА_1 із заявою про уточнення позовних вимог, згідно якої просила суд розподілити спірне майно наступним чином:

ОСОБА_1 залишити у власності майно на загальну суму 8 245 900 грн. 00 коп.:

- житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , загальною вартістю 2 180 070 грн. 00 коп.;

- вбудоване прибудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 369 140 грн. 00 коп.;

- вбудований промтоварний магазин за адресою: АДРЕСА_3 , вартістю 1 017 030 грн. 00 коп.;

- вбудований магазин промислових товарів за адресою: АДРЕСА_4 , вартістю 3 745 760 грн. 00 коп.;

- квартиру АДРЕСА_19 , вартістю 372 190 грн. 00 коп.;

- квартиру АДРЕСА_6 вартістю 361 710 грн. 00 коп.;

- автомобіль марки «Lexus LS460L», державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 200 000 грн. 00 коп.

ОСОБА_2 залишити у власності майно на загальну суму 5 620 750 грн. 00 коп.:

- вбудоване приміщення магазину промислових товарів за адресою: АДРЕСА_7 , вартістю 921 777 грн. 00 коп.;

- нежитлове приміщення (магазину непродовольчих товарів) за адресою: АДРЕСА_8 , вартістю 1 784 030 грн. 00 коп.;

- частину вбудованого приміщення за адресою: АДРЕСА_9 , вартістю 283 810 грн. 00 коп.;

- приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_20 , вартістю 230 670 грн. 00 коп.;

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_16 , вартістю 2 201 450 грн. 00 коп.;

- земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_11 , вартістю 199 020 грн. 00 коп.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 01 квітня 2019 року, яка залишена без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 12 червня 2019 року, в задоволенні клопотання представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 ОСОБА_12 про призначення по справі повторної судової комплексної оціночно будівельної та оціночно земельної ескпертизи відмовлено.

11 квітня 2019 року представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 ОСОБА_10 надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просив суд, з урахуванням висновку судової оціночно будівельної експертизи, ухвалити рішення, яким розподілити майно, набуте за час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . наступним чином:

ОСОБА_1 залишити у власності майно на загальну суму 8 245 900 грн. 00 коп.:

- житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , загальною вартістю 2 180 070 грн. 00 коп.;

- вбудоване прибудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 369 140 грн. 00 коп.;

- вбудований промтоварний магазин за адресою: АДРЕСА_3 , вартістю 1 017 030 грн. 00 коп.;

- вбудований магазин промислових товарів за адресою: АДРЕСА_4 , вартістю 3 745 760 грн. 00 коп.;

- квартиру АДРЕСА_19 , вартістю 372 190 грн. 00 коп.;

- квартиру АДРЕСА_6 АДРЕСА_4 вартістю 361 710 грн. 00 коп.;

- автомобіль марки «Lexus LS460L», державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 200 000 грн. 00 коп.

ОСОБА_2 залишити у власності майно на загальну суму 6 620 750 грн. 00 коп.:

- вбудоване приміщення магазину промислових товарів за адресою: АДРЕСА_7 , вартістю 921 777 грн. 00 коп.;

- нежитлове приміщення (магазину непродовольчих товарів) за адресою: АДРЕСА_8 , вартістю 1 784 030 грн. 00 коп.;

- частину вбудованого приміщення за адресою: АДРЕСА_9 , вартістю 283 810 грн. 00 коп.;

- приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_20 , вартістю 230 670 грн. 00 коп.;

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_16 , вартістю 2 201 450 грн. 00 коп.;

- земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_11 , вартістю 199 020 грн. 00 коп.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 13 вересня 2019 року в задоволенні клопотання представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 адвоката Гольдінова Ю.Л. про призначення по справі додаткової судової експертизи відмовлено, а також ухвалою від 13 вересня 2019 року в задоволенні клопотання представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 адвоката Гольдінова Ю.Л. про залучення до участі у справі третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору відмовлено.

В судовому засіданні позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_11 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладені вище обставини, в задоволенні зустрічного позову прохали відмовити з підстав недоведеності та необґрунтованості останнього.

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_12 в судовому засіданні позовні вимоги по зустрічному позову підтримали, одночасно не погоджуючись із викладеними в первісній позовні заяві обставинами та запропонованим порядком розподілу майна, в зв`язку з чим прохали відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Суд, вислухавши думку позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_11 , відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_12 , вивчивши, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положень частини 1 статті 81 Цивільного кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що період з 24 квітня 1998 року по 25 травня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому у Палаці шлюбів міста Кременчука шлюбі, зареєстрованому за актовим записом №278, від якого мають дітей доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається із рішень Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 25 травня 2016 року та від 12 березня 2016 року, які набрали законної сили, та цим рішенням шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Згідно частини 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В період перебування у шлюбі сторонами по справі було набуто у власність наступне майно:

- житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 203, 6 кв.м, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Крюківської районної ради міста Кременчука Полтавської області про оформлення права власності, що вбачається зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 01 жовтня 2003 року Управлінням ЖКГ міської ради Полтавської області, та із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» №1620769 від 01 жовтня 2003 року;

- вбудовано прибудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , право власності за яким зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі рішення виконкому Світловодської міської ради від 20 квітня 2011 року, що вбачається зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Виконавчим комітетом Світловодської міської ради від 20 травня 2011 року та із витягу про державну реєстрацію прав Світловодського комунального міжміського бюро технічної інвентаризації №30436240 від 28 червня 2011 року;

- вбудований промтоварний магазин, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі рішення виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області від 24 липня 2006 року, що вбачається зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 12 вересня 2006 року Кременчуцькою міською радою Полтавської області, та із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» №11805876 від 12 вересня 2006 року;

- вбудований магазин промислових товарів, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області від 06 липня 2007 року, що вбачається зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 12 липня 2007 року Кременчуцькою міською радою Полтавської області, та із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» №15254014 від 16 липня 2007 року;

- квартиру АДРЕСА_5 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна від 01 лютого 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. та зареєстрованого у реєстрі за номером 1199, що вбачається із відповідного договору;

- квартиру АДРЕСА_6 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі догвоору купівлі продажу, посвідченого 11 квітня 2005 рок приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г. та зареєстрованого в реєстрі за номером 2138, що вбачається із витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» №7199038 від 10 травня 2005 року;

- вбудовані приміщення магазину промислових товарів, розташовані за адресою: АДРЕСА_7 , право власності на які зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області від 07 листопада 2003 року та вбачається зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 24 листопада 2003 року Кременчуцькою міською радою Полтавської області, в також із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» №2097676 від 26 листопада 2003 року;

- нежитлові приміщення (магазин продовольчих товарів), розташовані за адресою: АДРЕСА_8 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Октябрської районної у місті Полтава радів від 08 лютого 2010 року, що вбачається зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Управлінням ЖКГ міста Полтава 19 березня 2010 року, та із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» №25667049 від 24 березня 2010 року;

- частину вбудованого приміщення площею 63,0 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_9 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу від 10 січня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. за реєстровим номером 127, що вбачається із відповідного договору та з витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації №17449566 від 22 січня 2008 року;

- незавершений будівництвом житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_16 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу від 10 вересня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Сапко О.Б., що вбачається із відповідного договору;

- земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_11 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі- продажу, посвідченого 26 квітня 2008 року приватним нотарісуом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., що вбачається із відповідного договору та із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 4665821 від 11 червня 2013 року;

- автомобіль Lexus LS 460L, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 , 25 травня 2012 року зареєстрований за ОСОБА_2 ;

- автомобіль Hyunday, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_9 087919, 11 вересня 2008 року зареєстрований за ОСОБА_1 , 24.05.2016 була проведена реєстрація за ОСОБА_13 , 26.07.2016 знятий з реєстрації, 7.09.2016 проведена реєстрація за ОСОБА_14

- автомобіль Mitsubishi Outlander 2.4 АТ, покупцем за договором №31 від 18 квітня 2005, укладеного між ТОВ «Астра М» та ОСОБА_1 , виступила ОСОБА_1

Статтею 60 Сімейного кодексу України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із частиною 1 статті 61 Сімейного кодексу України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Наведені вище положення Сімейного кодексу України 2004 року не суперечать положенням Кодекс про шлюб та сім`ю України, діючого на час укладання шлюбу між сторонами.

Відповідно до досліджених в судовому засіданні правовстановлюючих документів зі змісту яких вбачається період часу набуття сторонами права власності на рухоме та нерухоме майно і встановлених в судовому засіданні підстав виникнення у сторін права на користування та розпорядження останнім, суд приходить до висновку що наведений вище в описовій частині рішення перелік майна є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки останнє було придбано під час перебування сторін в зареєстрованому шлюбі, що підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Разом з тим, суд оцінюючи надані стороною відповідача по первісного позову (позивача по зустрічній позовній заяві) ОСОБА_2 докази на підтвердження факту придбання будинку по АДРЕСА_4 за власні кошти, які він отримав в дар від своєї матері, виходить з наступного.

Частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В обґрунтування наведених вище доводів, щодо обставин придбання двох обєктів спірного нерухомого майна, сторона ОСОБА_2 надала до суду копію договору дарування валютних цінностей від 01 січня 2005 року, укладеного між ним та ОСОБА_5 , згідно якого остання передала своєму сину ОСОБА_2 належні їй валютні цінності в розмірі 100 000, 00 дол. США для придбання приміщення магазину непродовольчих товарів по АДРЕСА_4 , а також договір дарування валютних цінностей від 10 жовтня 2002 року, укладений між ОСОБА_15 та ОСОБА_5 , за яким остання передала у дарунок ОСОБА_2 належні їй валютні цінності в розмірі 7 000, 00 дол. США для цілей придбання житла, при цьому одночасно посилаючись на наявні рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області щодо визнання цих правочинів дійсними.

Свідок ОСОБА_5 підтвердила в судовому засіданні факт дарування своєму сину ОСОБА_2 валютних цінностей у зазначеному вище розмірі, якій відбувся у 2002 та 2005 роках, які в подальшому було використано останнім на придбання домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та придбання і облаштування магазину продовольчих товарів, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .

Однак, з огляду на наведені вище норми чинного цивільно-процесуального законодавства, які регламентують принципи доказування у цивільному процесі, суд приходить до висновку про неналежність та недостатність наданих стороною відповідача по первісному позову (позивача по зустрічній позовній1 заяві) ОСОБА_2 доказів, на підтвердження факту придбання об`єктів спірного майна за власні кошти, оскільки рішення судів на які останній посилається як на підставу своїх вимог в частині визнання за ним права власності на наведені вище об`єкти нерухомого майна, було скасовано рішеннями судів апеляційної інстанції, а тому факт придбання зазначеного ним нерухомого майна за власні кошти в судовому засіданні не був доведений належним та допустимим доказами.

Відповідно до частини 1 статті 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно із пунктами 22, 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного кодексу України та статті 372 Цивільного кодексу України.

На виконання ухвали Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 03 квітня 2018 року судовим експертом Полтавського відділення Харківського НДІ СЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса Дудник Т.Г. проведено судову оціночно будівельну та оціночно земельну експертизу, за результатами якої складено висновок від 28 вересня 2018 року, за яким визначена ринкова вартість спірного нерухомого майна:

- вбудованого приміщення магазину промислових товарів за адресою: АДРЕСА_7 921 770 грн. 00 коп.;

- вбудованого промтоварного магазину за адресою: АДРЕСА_3 1 017 030 грн. 00 коп.;

- частина вбудованого приміщення за адресою: АДРЕСА_9 , АДРЕСА_9 1 283 810 грн. 00 коп.;

- вбудованого магазину промислових товарів за адресою: АДРЕСА_4 , АДРЕСА_4 3 745 760 грн. 00 коп.;

- нежитлового приміщення (магазину непродовольчих товарів) за адресою: АДРЕСА_8 1 784 030 грн. 00 коп.%

- вбудовано прибудованого нежитлового приміщення магазину промислових товарів за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 396 140 грн. 00 коп.;

- квартири АДРЕСА_21 190 грн. 00 коп.;

- квартири АДРЕСА_22 710 грн. 00 коп.;

- приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_20 230 670 грн. 00 коп.;

- житлового будинку за адресою: АДРЕСА_9 тупік АДРЕСА_20 , АДРЕСА_16 2 201 450 грн. 00 коп.;

- земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_11 199 020 грн. 00 коп.;

- житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 2 180 070 грн. 00 коп.

Відповідно до наданого стороною ОСОБА_2 . висновку експерта № 38-19 від 01.04.2019 ринкова вартість автомобілю Lexus LS 460L складає 473 170,00 грн.

Вирішуючи питання щодо реального розподілу спірного майна подружжя ОСОБА_8 в натурі, суд виходить з того, що запропоновані сторонами варіанти розподілу майна, що містяться в позовних заявах останніх, фактично містять однаковий перелік нерухомого майна яке сторони прохають залишити при розподілі у власності той чи іншій сторони, за виключенням магазину промислових товарів, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 та земельної ділянки по АДРЕСА_11 яку ОСОБА_2 прохає виділити ОСОБА_1 .

Як вбачається із наданих сторонами пояснень та доказів, якими останні обґрунтовують свої вимоги щодо доцільності залишення у власності той чи іншої сторони, зазначеного вище приміщення магазину, вбачається, що позивач по первісному позову ОСОБА_1 посилається по-перше: на факт здійснення саме нею підприємницької діяльності повязаної із торгівлею ювелірними виробами, продаж яких здійснюється в спірному магазині, приміщення якого було придбано та переобладнано саме з цією метою і по-друге: що саме нею проводиться погашення необхідних періодичних платежів по кредитному договору № 0 укладеному між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсиббанк» на придбання та переобладнання зазначеного нерухомого майна.

Тоді як відповідач по первісному позову(позивач по зустрічній позовній заяві) ОСОБА_2 також посилається на факт здійснення саме ним платежів по зазначеному вище кредитному договору, а також і на ту обставину, що спірне майна було придбано на його власні кошти, отримані останнім в дар від своєї матері.

Дослідивши наявну в матеріалах справи копію кредитної справи по договору № 0 та надані сторонами письмові докази у вигляді квитанцій на підтвердження здійснення саме однією із сторін виплат по останньому, суд приходить до висновку щодо недоведеності відповідачем по первісному позову (позивачем по зустрічній позовній заяві) ОСОБА_2 факту часткового виконання саме ним зобов`язань по зазначеному вище кредитному договору з підстав відсутності його прізвища на наведених вище квитанціях, тоді як суд вважає доведеним посилання позивачки по первісному позову ОСОБА_1 на виконання нею самостійно після припинення шлюбних відносин з відповідачем, умов кредитного договору в частині сплати необхідних платежів в загальному розмірі на суму 768 220, 52 грн.

Окрім того, доводи сторони ОСОБА_2 щодо визнання за ним права власності на спірне приміщення магазину з підстав придбання останнього за власні кошти, судом були відхилені з наведених вище обставин.

Суд вважає за необхідне звернути увагу і на той факт, що відповідно до наявних в матеріалах справи свідоцтва про сплату єдиного податку від 12.12.2008 видане суб`єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 зазначено роздрібна торгівля годинниками та ювелірними виробами, як вид підприємницької діяльності останньої, тоді як ОСОБА_2 здійснюються підприємницька діяльність у виді надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого майна, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. (а.с. 98 т.3, а.с. 147 т.2)

За наведених вище обставин, суд вважає таким, що враховує інтереси обох сторін по справі та ніяким чином не звужує та не обмежує гарантовані Законом права сторін по справі як бувшого подружжя при виділені частки та розподілі майна, придбаного за час перебування останніх в шлюбі, запропонований позивачкою по первісному позову ОСОБА_16 варіант розподілу майна в редакції позовної заяви від 11.04.2019 (а.с. 53 т.5) із врахуванням видів підприємницької діяльності що здійснюють сторони по справі, виконання зобов`язань по кредитному договору за яким спірне майно знаходиться в заставі, перебування на утриманні ОСОБА_1 як неповнолітніх так і повнолітніх дітей, що проходять навчання за межами міста Кременчука Полтавської області та інших наведених вище обставин справи та наданих сторонами доказів.

Відповідно до вимог частини 4 статті 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Статтею 372 Цивільним Кодексом України визначено що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Визначаючи розмір компенсації що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 як різниця вартості присудженого останній майна, суд приймає до уваги вартість ідеальної частки сторін по справі що складає 7 571 910 грн. (15 143 820:2=7 571 910), а із врахуванням того факту, що вартість виділеного ОСОБА_1 майна складає 8 519 070 грн.,тоді як вартість майна виділеного ОСОБА_2 6 624 750 грн., то шляхом простого математичного розрахунку суд приходить до висновку про визначення розміру компенсації у сумі 947 160 грн (1 894 320:2=947 160).

У абзаці 1 частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Тлумачення статті 60 Сімейного кодексу України свідчить, що законом встановлено про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Із роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи.

У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року N 6-486цс16 та постанові Верховного Суду від 30.01.2019 року справа № 444/848/16-ц (провадження № 61-33882св18).

Оскільки на час розгляду справи в суді автомобіль Mitsubishi Outlander 2.4 АТ, вибув із володіння сторін по справі, в свою чергу, вимога щодо компенсації вартості цього автомобіля заявлена не була, новий власник спірного транспортного засобу до участі в справі не залучався, а щодо автомобіля «ДЕУ» придбаного у 2013 році взагалі відсутня будь яка інформація щодо підстав набуття та вартості останнього, суд з огляду на наведені вище вимоги чинного законодавства, вважає за необхідне в задоволенні вимог ОСОБА_2 щодо розподілу зазначених вище автомобілів як спільного майна подружжя відмовити.

Окрім того, суд також приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача по зустрічному позову ОСОБА_2 в частині включення в обсяг майна що підлягає розподілу торгівельне обладнання та стягнення з ОСОБА_1 половини вартості зазначеного майна, оскільки надані стороною ОСОБА_2 письмові докази лише підтверджують факт придбання торгівельного обладнання, однак з наданих суду доказів не можливо визначити покупця зазначеного вище майна з підстав відсутності будь яких відомостей на чеках, як і не можливо ідентифікувати що саме викрадене у позивача по зустрічному позову майно є ідентичним тому, що було повернуто відповідачу ОСОБА_1 .

Частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та згідно роз`яснень, наведених у пункті 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», за якими вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеної Законом №3674-VІ).

Відповідно до частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, а у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно матеріалів справи, позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) ОСОБА_1 при подачі позову до суду було сплачено судовий збір на загальну суму 6 890 грн. 00 коп. (квитанція №0.0.657890862.1 від 23 листопада 2016 року, та квитанція №0.0.647932018.1 від 09 листопада 2016 року (а.с.76, 77 т. 1).

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю, та з урахуванням зазначених вище положень чинного цивільного процесуального законодавства, суд приходить до висновку, що з відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 підлягає до стягнення сума судового збору в розмірі 6 890 грн. 00 коп., а також сума коштів, понесена останньою на оплату послуг експерта, в розмірі 35 035 грн. 00 коп., згідно акту здачі приймання від 28 вересня 2018 року (а.с 122 т. 4).

Відповідачем (позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 ) при подачі зустрічного позову сплачено до суду судовий збір в розмірі 8 000 грн. 00 коп. згідно квитанції №2021/з1 від 17 лютого 2017 року (а.с 110, т. 1).

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, а саме на 47,94 % (13 817 856 грн. 00 коп. (ціна позову) = 100 %, 6 624 750 грн. 00 коп. (задоволено позов) = 47,94 % від 13 817 856 грн. 00 коп.), суд вважає за необхідне стягнути з позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 на його користь суму коштів, понесених на оплату судового збору в розмірі 3 835 грн. 20 коп. (8 000 грн. 00 коп. (сплачений судовий збір * 47,94 %), а також кошти, витрачені на послуги експерта в розмірі 1 006 грн. 74 коп. (2 100 грн. 00 коп. * 47,94 %).

Керуючись статтями 2, 5, 10, 13, 76, 77, 81, 133, 141, 259, 263, 264, 265 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя задовольнити; позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя задовольнити частково.

Визнати вбудоване приміщення магазину промислових товарів за адресою: АДРЕСА_7 ; вбудоване приміщення промтоварного магазину за адресою: АДРЕСА_3 ; частину вбудованого приміщення за адресою: АДРЕСА_9 ; вбудований магазин промислових товарів за адресою: АДРЕСА_4 ; нежитлове приміщення (магазину непродовольчих товарів) за адресою: АДРЕСА_8 ; вбудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів за адресою: АДРЕСА_2 ; квартиру АДРЕСА_5 адресою: АДРЕСА_4 ; квартиру АДРЕСА_6 адресою: АДРЕСА_4 ; приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_20 ; житловий будинку за адресою: АДРЕСА_16 ; земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_11 ; житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль марки «Lexus LS460L» державний номерний знак НОМЕР_1 - об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Провести розподіл спільної сумісної власності майна ОСОБА_2 до ОСОБА_1 наступним чином:

Виділити ОСОБА_1 та визнати за нею права власності на наступне майно:

-вбудоване приміщення промтоварного магазину за адресою: АДРЕСА_3 ;

-вбудований магазин промислових товарів за адресою: АДРЕСА_4 ;

-вбудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів за адресою: АДРЕСА_2 ;

-квартиру АДРЕСА_5 АДРЕСА_4 ;

-квартиру АДРЕСА_6 АДРЕСА_4 ;

-житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 ;

-автомобіль марки «Lexus LS460L» державний номерний знак НОМЕР_1

Виділити ОСОБА_2 та визнати за ним права власності на наступне майно:

-вбудоване приміщення магазину промислових товарів за адресою: АДРЕСА_7 ;

-нежитлове приміщення (магазину непродовольчих товарів) за адресою: АДРЕСА_8 ;

-частину вбудованого приміщення за адресою:

АДРЕСА_9 магазину АДРЕСА_23 : АДРЕСА_20 ;

-житловий будинку за адресою: АДРЕСА_16

- земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_11 ;

Припинити право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_11 ; припинити право власності ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль марки «Lexus LS460L» державний номерний знак НОМЕР_1 ; вбудований магазин промислових товарів за адресою: АДРЕСА_4 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну компенсацію що складається з різниці вартості присудженого майна в розмірі 947 160 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 щодо розподілу спільного майна подружжя в частині автомобілів марки «Mitsubishi Outlander» державний номерний знак НОМЕР_7 та транспортного засобу марки ZAZ Vida SF69YO відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, понесені останньою на оплату судового збору при подачі позову до суду в розмірі 6 890 грн. 00 коп. та 35 035 грн. 00 коп. витрат пов`язаних із проведенням експертизи.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати, понесені останнім на оплату судового збору при подачі позову до суду в розмірі 3 835 грн. 20 коп. та 1 006 грн. 74 коп. витрат пов`язаних із проведенням експертизи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст судового рішення виготовлено 26 вересня 2019 року.

Суддя: Д.О. Зоріна