Справа № 303/7089/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 червня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів Готри Т. Ю., Кондора Р. Ю.

з участю секретаря Чучки Н. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 25 березня 2019 року, ухвалене суддею Куцкір Ю. Ю., повний текст рішення складено 29 березня 2019 року, по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2018 року ОСОБА_3 пред`явила позов до ОСОБА_1 про поділ майна.

Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя у них не склалося, шлюб було розірвано. За час шлюбу ними було придбано автомобіль марки PEUGEOT, модель 508, 2011 року випуску, колір сірий, р/н НОМЕР_1 . Вартість автомобіля на момент його придбання складала 22 000 доларів США. Крім того, за час шлюбу сторони проживали в квартирі АДРЕСА_1 , яка частково належить відповідачу. В даній квартирі робили ремонт, купляли різного роду будівельні матеріали, міняли вікна, полове покриття тощо. Всього на ремонт з урахуванням виконаних робіт було витрачено 214 770 гривень.

Таким чином, позивач вважає, що йому повинно бути виплачено грошову компенсацію за автомобіль та проведені ремонтні роботи у квартирі замість 1/2 частки у праві спільної сумісної власності подружжя. Просить стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію в розмірі 107 385 грн. вартості проведеного ремонту та 121 349, 50 грн. від вартості автомобіля (а.с.2-5).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 25 березня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто грошову компенсацію з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок 1/2 частини вартості автомобіля марки PEUGEOT модель 508 2011 року випуску, колір сірий, номерний знак НОМЕР_1 НОМЕР_2 ), номер кузова (шасі,рама) НОМЕР_3 , в розмірі 121 349, 50 грн. В решті вимог - відмовлено. Вирішено питання про судові витрати (а.с.70-73).

На це рішення відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Зазначає, що спірний автомобіль був проданий 26.07.2018 року, тобто у період перебування сторін у шлюбі. Відчуження транспортного засобу було здійснено в інтересах сімї, оскільки більшу частину коштів було витрачено на поїздку жінки в Польщу з 27.07.2018 року по 20.08.2018 року. На момент припинення шлюбу відсутнє таке спільне майно подружжя, як автомобіль. Договір купівлі-продажу автомобіля позивачкою не оспорений. Крім того, місцевий суд визначив грошову компенсацію автомобіля виходячи з договору його купівлі-продажу, без визначення його ринкової вартості. Просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення грошової компенсації за автомобіль скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові.

У судовому засіданні в апеляційній інстанції відповідач ОСОБА_1 скаргу підтримав та просив задовольнити. При цьому відповідач стверджував, що про продаж автомобіля позивачці було відомо, кошти було витрачено в інтересах сімї, у тому числі на оплату поїздки позивачки за кордон.

Позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 проти скарги заперечили та просили її відхилити. Позивачка вказала, що насправді вона неодноразово перебувала за кордоном, де працювала. Відповідач про продаж авто її не повідомив, їй про це стало відомо випадково, вважає, що відповідач оформовив фіктивний договір купівлі-продажу, однак вона з цього приводу до суду не зверталася. Фактично авто було продано у вересні 2018 року, кошти від продажу відповідач витратив у своїх інтересах.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В даному випадку межі оскарження: рішення суду в частині стягнення грошової компенсації за автомобіль. Порушень норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, що дозволяло б апеляційному суду вийти за межі оскарження, не встановлено.

Задовольняючи позов в частині стягнення грошової компенсації за автомобіль суд першої інстанції виходив з того, що автомобіль марки PEUGEOT, модель 508, 2011 року випуску, колір сірий, р/н НОМЕР_1 , був набутий подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, а відповідач ОСОБА_1 здійснив відчуження цього автомобіля на свій розсуд, проти волі позивача та не в інтересах сімї.

Такі висновки місцевого суду зроблені без належного з`ясування обставин, що мають значення для справи. Крім того, має місце недоведеність обставин, які суд першої інстанції визнав встановленими. Вказане є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення грошової компенсації за автомобіль та в частині судових витрат, з ухваленням нового судового рішення в цій частині (п. 1, 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України).

Згідно статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

З матеріалів справи слідує, що сторони перебувала у зареєстрованому шлюбі. Спільне життя у них не склалося, шлюб 12 вересня 2018 року було розірвано. За час шлюбу ними було придбано автомобіль марки PEUGEOT, модель 508, 2011 року випуску, колір сірий, р/н НОМЕР_1 . Вартість автомобіля на момент його придбання складала 22 000 доларів США. Вказані обставини сторонами не оспорюються, а отже доказуванню не підлягають.

26 липня 2018 року, тобто в період коли сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, відповідач ОСОБА_1 продав автомобіль марки PEUGEOT, модель 508, 2011 року випуску, колір сірий, р/н НОМЕР_1 , громадянину ОСОБА_5 Ціна продажу 242 699 грн.

Позивачка ОСОБА_3 зазначає, що автомобіль був проданий без її згоди, однак з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу цього автомобіля не звертається.

Відповідач ОСОБА_1 стверджує, що відчуження транспортного засобу було здійснено в інтересах сімї, коли в них були фінансові проблеми.

Судом також встановлено, що 18 вересня 2018 року новий власник автомобіль марки PEUGEOT, модель 508, 2011 року випуску, колір сірий, р/н НОМЕР_1 гр. ОСОБА_5 продав його громадянці ОСОБА_6 Ціна продажу 250 206 грн.

Відповідно до п. 23, 24 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року N 11 вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК).

В даному випадку автомобіль марки PEUGEOT, модель 508, 2011 року випуску, колір сірий, р/н НОМЕР_1 був проданий згідно договору купівлі-продажу 26.07.2018 року, тобто у період перебування сторін у шлюбі. Позивачка зазначає, що продаж відбувся без її згоди, однак достатніх доказів цього в матеріалах справи немає. Крім того, договір купівлі-продажу автомобіля позивачка не оспорює. Відповідач навпаки стверджує, що відчуження транспортного засобу було здійснено в інтересах сімї, коли в них були фінансові проблеми, а виручені за автомобіль кошти були витрачені за взаємною згодою на спільні потреби. В будь-якому випадку до складу майна, що підлягає поділу включається лише майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи. Спірний автомобіль марки PEUGEOT, модель 508, 2011 року випуску, колір сірий, р/н НОМЕР_1 , у сторін відсутній, а отже не може бути предметом поділу, в тому числі й предметом грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно.

При цьому колегія суддів констатує, що позивач не позбавлений можливості оспорити договір купівлі-продажу автомобіля шляхом пред`явлення нового позову до суду першої інстанції. Також позивач вправі пред`явити позов про поділ грошей, які були одержані за договором купівлі-продажу автомобіля та є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за умови їх наявності.

Позов щодо стягнення грошової компенсації за автомобіль є необґрунтований, в його задоволенні слід відмовити.

Судові витрати слід покласти на позивача (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи викладене, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 1, 2 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 25 березня 2019 року в частині стягнення грошової компенсації за автомобіль та судового збору скасувати, ухваливши в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації за автомобіль марки PEUGEOT, модель 508, 2011 року випуску, колір сірий, р/н НОМЕР_1 в рахунок 1/2 частини його вартості - відмовити.

В решті рішення залишити без зміни.

Судові витрати покласти на позивача.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 червня 2019 року.

Головуючий:

Судді: