КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження №22-ц/824/7045/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів Сліпченка О.І., Сушко Л.П., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Самтек-Сервіс» на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 22 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Самтек-Сервіс», ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В :

15 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом, де просиввизнати його звільнення від 05 липня 2018 року з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Самтек-Сервіс» таким, що відбулося без законної підстави ( незаконним ),

поновити його на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Самтек-Сервіс»,

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Самтек-Сервіс» на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, але не менше ніж шестимісячний середній заробіток,

покласти на ОСОБА_2 обов`язок покрити шкоду, заподіяну Товариству з обмеженою відповідальністю «Самтек-Сервіс» у зв`язку з оплатою йому часу вимушеного прогулу.

Свої вимогипозивач обґрунтовує тим, що з 1999 року працював на посаді директора в Товариства з обмеженою відповідальністю «Самтек-Сервіс».

24 липня 2018 року він отримав заробітну плату на зарплатну картку, а 26 липня 2018 року отримав довідку про призначення платежу, а саме: зарплата при звільненні.

Тоді він і дізнався про своє звільнення з посади директора Товаристваз обмеженою відповідальністю «Самтек-Сервіс» на підставі наказу №0307/18-1 від 03 липня 2018 року, з яким його представник ознайомився 02 серпня 2018 року.

Відповідачем було відмовлено у видачі трудової книжки та копії наказу про звільнення.

Підставою для видачі наказу №0307/18-1 від 03 липня 2018 року є протокол загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Самтек-Сервіс» №23 від 03 липня 2018 року.

Цей протокол не відповідає статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Самтек-Сервіс», складений з грубим порушенням законодавства, що регулює порядок скликання, проведення зборів учасників, порядок прийняття рішень.

Зокрема, він не був повідомлений про час та місце проведення зборів, порядок денний зборів.

Збори проводилися за відсутності кворуму, оскільки третій особі по справі - ОСОБА_3 та відповідачу -ОСОБА_2 , які є учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Самтек-Сервіс»,спільно належить менше 51% голосів товариства.

До 18 липня 2018 року не було жодних звернень до нього стосовно факту звільнення, що підтверджується листом №1807/18-1 від 18 липня 2018 року, в якому ОСОБА_2 зазначає, що не може видати трудову книжку в зв`язку з тим, що він не з`являється в офісі компанії.

Вважає, що його звільнення відбулося з грубим порушенням законодавства, тому рішення про звільнення є незаконним.

Трудову книжку та копію наказу про звільнення видано не було. Розрахунки при звільненні не були проведені належним чином ( своєчасно та повністю).

Фактично звільнення було проведено на 2 тижні пізніше, ніж датовано наказ про звільнення та рішення загальних зборів.

На підставі ст. 44 КЗпП України йому мала бути виплачена вихідна допомога в розмірі шестимісячного заробітку, а саме 234 856,74 грн.

Затримка розрахунку становить 3 місяці - липень-вересень 2018 року.

Зазначає, що ОСОБА_2 виступив ініціатором його звільнення, сфальсифікував загальні збори, створив незаконний протокол №23 від 03 липня 2018 року, подав документи реєстратору, підписав документи про його звільнення та затримав розрахунки при звільненні.

Все це призведе до виплати Товариством з обмеженою відповідальністю «Самтек-Сервіс» компенсації за час вимушеного прогулу, тому існують підстави для застосування ст. 237 КЗпП України та покладення на ОСОБА_2 обов`язку покрити шкоду, завдану підприємству.

Рішенням Солом`янського суду м. Києва від 22 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Самтек-Сервіс» про звільнення з 05 липня 2018 року ОСОБА_1 з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Самтек-Сервіс» на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Самтек-Сервіс» з 05 липня 2018 року.

Стягнуно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Самтек-Сервіс» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 05 липня 2018 року по 22 лютого 2019 року в розмірі 188 057,70 грн. з утриманням податків і інших обов`язкових платежів.

Відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 в частині вимоги до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної Товариству з обмеженою відповідальністю «Самтек-Сервіс» у зв`язку з оплатою часу вимушеного прогулу.

На обґрунтування ухваленого рішення місцевий суд зазначив, що з урахуванням п. 14.7. та 14.8.2. статуту фактично збори учасників від 03 липня 2018 року з вирішення питання про звільнення позивача з посади директора були неповноважними та такими, що не відбулися, оскільки був відсутній кворум в 60% плюс 1 голос.

У такому випадку не відповідає вимогам закону наказ №0307/18-1 від 03 липня 2018 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Самтек-Сервіс» ( виданий на підставі протоколу загальних зборів № 23 від 03 липня 2018 року ).

За таких обставин, підлягає задоволенню й вимога ОСОБА_1 про поновлення його на посаді директора «Самтек-Сервіс» з 05 липня 2018 року.

У зв`язку з поновленням на роботі на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 05 липня 2018 року по день вирішення спору судом - 22 лютого 2019 року.

Позивач просить стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, тобто за період з 05 липня 2018 року по день поновлення на посаді ( день вирішення спору судом - 22 лютого 2019 року ), що складає 162 робочих дня.

З довідки про доходи від 10 вересня 2018 року вбачається, що останніми повними відпрацьованими місяцями є травень 2018 року та червень 2018 року.

За травень 2018 року заробітна плата становить 20 569 гривень 82 копійок, а за червень 2018 року - 27 025 грн.

Відповідно середньоденна заробітна плата становить 1 160,85 грн. (( 20 569,82 + 27 025) : 41 день = 1 160,85 ).

Середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 188 057,70 грн. ( 1 160,85 х 162 = 188 057,70 ).

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 188 057,70 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 05 липня 2018 року по 22 лютого 2019 року.

Разом з тим, не підлягає задоволенню інша вимога позивача про покладення на ОСОБА_2 обов`язку покрити шкоду, заподіяну Товаристу з обмеженою відповідальністю «Самтек-Сервіс» у зв`язку з оплатою йому часу вимушеного прогулу.

Суд вважає, що питання про покладення матеріальної відповідальності працівників ( службових осіб ), які є винними в незаконному переведенні або звільненні працівників, має вирішуватись поза межами спору про поновлення працівника на роботі на підставі позову власника або уповноваженого ним органу.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Самтек-Сервіс» подало апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухвалені.

Просить рішення Солом`янського суду м. Києва від 22 лютого 2019 року в частині задоволених позовних вимог скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні цих вимог.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, учасниками Товаристваз обмеженою відповідальністю «Самтек-Сервіс» є: Терещенко Олексій Іванович, який має частку в статутному капіталі 49,88%; ОСОБА_1 , частка якого в статутному капіталі становить 49,88% та ОСОБА_3 з часткою 0,24% ( а.с. 51-63 ).

Рішенням зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Самтек-Сервіс» від 05 червня 1999 року, оформленим протоколом №1 вирішено, зокрема, призначити директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Самтек-Сервіс» Самойлика Ігора Михайловича ( а.с. 8 ).

Згідно з наказом №1 від 02 липня 1999 року ОСОБА_1 , на підставі протоколу загальних зборів засновників №1 від 05 червня 1999 року вступив на посаду директора з окладом згідно штатного розпису ( а.с. 9 ).

Наказом №0307/18-1 від 03 липня 2018 року звільнено ОСОБА_1 з посади директора товариства з 05 липня 2018 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України ( припинення повноважень посадовою особою ).

Звільнення відбулось на підставі протоколу загальних зборів учасників товариства №23 від 03 липня 2018 року ( а.с. 70 ).

З наказом про звільнення представник ОСОБА_1 ознайомився 02 серпня 2018 року ( там же ).

Крім позивача, учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Самтек-Сервіс» є ОСОБА_2 ізчасткою в статутному капіталі 49,88% та ОСОБА_3 - 0,24%, що загалом становить 50,12 ( 49,88 + 0,24 ) %.

Розділом 3 статуту товариства ( а.с. 51-63 ) передбачено, що органами управління та контролю товариством є загальні збори учасників, директор ( генеральний директор) та ревізор ( ревізійна комісія ).

Згідно з п. 14.1. статуту, вищим органом товариства є загальні збори учасників. Збори складаються із учасників, або призначених ними представників.

Пунктом 14.6. статуту визначено, що дата і місце проведення зборів та порядок денний повідомляється письмово всім учасникам не пізніше ніж за тридцять днів до дати початку зборів.

Розділом 21 статуту встановлений порядок повідомлення, зокрема повідомлення, що направляються у відповідності до цього статуту, повинні бути виконані у письмовій формі і будуть вважатися поданими належним чином, якщо вони надіслані телеграфом, рекомендованим листом або доставлені особисто за місцезнаходженням учасників під підпис ( там же ).

У матеріалах справи містяться заяви засновника ОСОБА_2 ( а.с. 64-69 ), адресовані директору Товариств з обмеженою відповідальністю «Самтек-сервіс» ОСОБА_1 з проханням скликати позачергові збори, а саме: заяви від 26 квітня 2018 року, 14 травня 2018 року, 30 травня 2018 року, 07 червня 2018 року ( в тому числі задля дострокового відкликання повноважень директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Самтек-Сервіс» ), 14 червня 2018 року ( в тому числі для вирішення питання про зміну керівника товариства та запропоновано скликати позачергові збори на 03 липня 2018 року ) та 19 червня 2018 року ( в тому числі для вирішення питання про зміну керівника товариства та зазначено, що позачергові збори скликаються на 03 липня 2018 року ).

Таким чином, на переконання апеляційного суду, місцевий суд вірно зазначив, щоучасниками товариства не дотримано вимог п. 14.6. статуту щодо повідомлення про дату та місце зборів не пізніше ніж за тридцять днів до дати початку зборів, оскільки заява про скликання позачергових зборів сааме на 03 липня 2018 року, датована 14 червня 2018 року.

Крім цього, матеріали справи не містять доказів направлення заяв ОСОБА_2 про скликання позачергових зборів на 03 липня 2018 року ОСОБА_1 у відповідності до розділу 21 статуту ( а.с. 60 ) і таких не надано апелянтом під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення.

Окрім цього, за п. 14.9.5. статуту до компетенції зборів належить питання обрання та дострокове відкликання директора. Рішення з даного питання приймається більшістю голосів ( п. 14.11.).

Згідно п. 14.6. статуту, рішення зборів приймаються простою більшістю голосів присутніх учасників. Кількість голосів кожного із учасників визначається у відповідності з розміром часткової участі в статутному капіталі товариства за принципом: одна частка - один голос ( там же )

У п. 8.3. статуту визначено, що ОСОБА_2 володіє 4 988 голосами, ОСОБА_1 має4 988 голосів, а ОСОБА_3 - 24 голоси, а загальна кількість голосів становить10 000 ( а.с. 56 ).

Відповідно до п. 14.7. та 14.8.2. збори учасників вважають повноважними, якщо на їх засіданні присутні учасники, що володіють у сукупності більш як 60% голосів. Якщо присутні на зборах в сукупності складають менше 60% плюс 1 голос, то оголошуються повторні збори не пізніше, ніж через 30 днів після зборів ( а.с. 58 ).

При цьому, за відсутності позивача, учасники товариства - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 володіють 5 012 ( 4 988 + 24 ) голосами з 10 000, що становить 50,12% ( а.с. 56 ).

З урахуванням п. 14.7. та 14.8.2. статуту фактично збори учасників від 03 липня 2018 року з вирішення питання про звільнення позивача з посади директора були неповноважними та такими, що не відбулися, оскільки був відсутній кворум в 60 % плюс 1 голос.

Разом з тим, рішенням Господарського суду м. Києва від 21 листопада 2018 року, яке залишено беззмін постановою Північного апеляційного господарського суду від 04 квітня 2019 року у справі №910/9575/18, зокрема, визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Самтек-Сервіс» №23 від 03 липня 2018 року ( а.с. 170-185, 186-197 ).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, місцевий суд обґрунтовано прийшов до переконання, що наказ №0307/18-1 від 03 липня 2018 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Товариство з обмеженою відповідальністю «Самтек-Сервіс», який виданий на підставі протоколу загальних зборів №23 від 03 липня 2018 року,не відповідає вимогам закону .

При визначенні середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд першої інстанції також вірно визначив його в розмірі 188 057,70 грн. за період з 05 липня 2018 року по 22 лютого 2019 року, із врахуванням його середньоденного розміру в1 160,85 грн., що визначений відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою №100 Кабінету Міністрв України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року.

Окрім цього, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, щодо залишення позовних вимог в частині покладення матеріальної відповідальності працівників ( службових осіб ), які є винними в незаконному переведенні або звільненні працівників без задоволення, оскільки, такі вимоги мають вирішуватись поза межами спору про поновлення працівника на роботі на підставі позову власника або уповноваженого ним органу.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, визначив відповідно до них правовідносини і, з додержанням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 40, 41, 235, 237 КЗпП України, ст.ст. 5, 12, 13, 76-82, 259, 263-265 ЦПК України, ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення.

А тому, доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Самтек-Сервіс» про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухвалені, зокрема, ст.ст. 23, 41, 59-62 Закону України «Про господарські товариства», ст.ст. 92, 99 ЦК України, ст. 41 КЗпП України, з точки зору суду другої інстанції та в силу викладеного, не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді скарги.

Інші обставини, зазначені апелянтом, зокрема, про те, що суд,не досліджуючи обставин справи,дав правову оцінку правомірності проведення зборів, суд вийшов за межі трудового спору і зробив висновки щодо обставин, які були предметом судового розгляду в господарському суді, відкликання виконавчого органу відноситься до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, позивач належним чином повідомлений про скликання позачергових зборів, на зборах були присутні всі учасники товариства, на думку апеляційного суду та у силу викладеного, не є правовою підставою для задоволення апеляційних вимог.

Суд другої інстанції також вважає за необхідне відмітити, що Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року ).

Доводи відзиву ОСОБА_1 ( а.с. 166-168 ), зокрема, про те, що викладені обставини в постанові Північного апеляційного господарського суду від 04 квітня 2019 року в справі 910/9575/18 спростовують доводи апелянта, що дані правовідносини не регулюються трудовим законодавством є посилковими, з точки зору другої інстанції та в силу викладеного, спростовують доводи апеляційної скарги.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити частково його клопотання про поновлення строку на подачу відзиву та продовжити вказаний строк, визначений ухвалою Київського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року ( а.с. 160-161 ), оскільки він з поважних причин не мав можливості подати його раніше ( а.с. 203 ).

А тому, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Самтек-Сервіс» залишити без задоволення, а рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 22 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Самтек-Сервіс», ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування шкоди - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: О.І. Сліпченко

Л.П. Сушко