ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4913/19 Справа № 201/136/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С. С. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест кредит капітал" на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 січня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест кредит капітал", Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, приватного підприємства "Нива В.Ш." Філія 04, треті особи - Українська універсальна біржа Дніпропетровської філії, орган піки та піклування Жовтневої районної ради у м.Дніпро ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевич Євген Володимирович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевельова Валентина Михайлівна, про визнання недійсними прилюдних торгів, скасування протоколу, акту проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим позовом до публічного акціонерного товариства "Інноваційно-промисловий банк" (далі - ПАТ "ІПБ"), правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест кредит капітал» (далі - ТОВ «Інвест кредит капітал»), Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції та приватного підприємства «Нива - В.Ш.» про визнання договору іпотеки недійсним, скасування виконавчого напису нотаріуса, визнання недійсними прилюдних торгів та скасування протоколу, акту проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності.

У березні 2015 року ПАТ "ІПБ", правонаступником якого є ТОВ «Інвест кредит капітал», звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в особі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в особі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в особі ОСОБА_5 про позбавлення права користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації та виселення.

Справа за даними позовами розглядалась судами різних інстанції.

Так, рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі. Зустрічні позовні вимоги ТОВ «Інвест кредит капітал» залишені без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2016 року апеляційна скарга ТОВ «Інвест кредит капітал» задоволена частково. Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 грудня 2015 року в частині визнання недійсним договору іпотеки від 26 лютого 2008 року, укладеного між ВАТ «ІПБ» (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець), ОСОБА_4 (майновий поручитель), ОСОБА_3 (майновий поручитель), який діяв від себе та за довіреністю від ОСОБА_2 , про передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_1 , в якій мешкали і мешкають троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та в частині скасування виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевельової В.М. від 12 березня 2010 року, реєстровий №448, про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , - скасовано і в задоволенні цієї частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. В решті рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 лютого 2017 року, з врахуванням ухвали про виправлення описки, касаційну скаргу ТОВ «Інвест кредит капітал» задоволено. Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2016 року в частині вимог за первісним позовом про визнання недійсними прилюдних торгів, скасування протоколу, акта проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

13 грудня 2017 року позивач ОСОБА_1 подав до суду змінену позовну заяву до ТОВ "Інвест кредит капітал", Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (далі - Жовтневого відділу ДВС ДМУЮ), приватного підприємства "Нива В.Ш." Філія 04 (далі - ПП " Нива В. Ш." Філія 04 про визнання недійсними прилюдних торгів, скасування протоколу, акту проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності, мотивуючи його тим, що 26 лютого 2008 року між ним та ВАТ "ІПБ" був укладений кредитний договір №41-2008, за умовами якого банк зобов`язався надати йому грошовий кредит у розмірі 700.000 грн. на термін до 26 лютого 2010 року зі сплатою 21% річних.

Вказував, що в забезпечення належного виконання умов кредитного договору №41-2008 від 26 лютого 2008 року між ним та банком було укладено договір іпотеки від 26 лютого 2008 року, згідно з яким було передано в іпотеку п`ятикімнатну квартиру загально площею 104,9 кв.м, житловою площею 68,8 кв.м, що розташована в АДРЕСА_1 . 02 березня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевельовою В.М. було вчинено виконавчий напис, реєстровий номер 448 та в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на вказану квартиру.

Зазначав, що на підставі виконавчого напису нотаріуса 29 березня 2010 року Жовтневим ВДВС ДМУЮ було відкрито виконавче провадження та передано на реалізацію предмет іпотеки, без дозволу від органу опіки та піклування Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради. Перші прилюдні торги з продажу квартири не відбулись та державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

Посилаючись на те, що державним виконавцем при переданні квартири на реалізацію було допущено порушення вимог чинного законодавства України і торги взагалі не могли відбуватися, акт державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та постанова державного виконавця про повернення виконавчого документу є протиправними, а тому просив суд ухвалити рішення, яким визнати неправомірним та скасувати акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 29 червня 2013 року, складений державним виконавцем Дерило В.Г., затверджений начальником Жовтневого Дніпропетровського МУЮ Полуектовим С.Ю., щодо квартири АДРЕСА_1 ,; визнати неправомірною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28 лютого 2014 року ВП №18338204, складену старшим державним виконавцем Журавльовим С.Г., затверджену начальником Жовтневого Дніпропетровського МУЮ Полуектовим С.Ю.; визнати недійсним свідоцтво, посвідчене приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є.В. серія та номер: ВТО 742205, зареєстроване в реєстрі за №5988 від 11 лютого 2013 року; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 8918421 від 11 грудня 2013 року щодо виникнення права приватної власності ПАТ «ІПБ» на квартиру площею 104,9 кв.м, розташовану в АДРЕСА_1 , та виключити запис про право власності 3791457 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23270699 від 30 липня 2015 року про передавання в управління непроданих активів ТОВ «Інвест Кредит Капітал» та виключити запис про інше речове право 10611231 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 січня 2019 року позовні вимоги задоволені.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 квітня 2019 року вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційні скарзі відповідач ТОВ «Інвест Кредит Капітал», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що матеріали справи не містять жодних належних доказів, які б свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову, вказували, що позивач безпідставно змінив підстави та предмет позову після повернення справи до суду першої інстанції.

03 червня 2019 року позивач ОСОБА_1 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, наголошував на тому, що змінив підстави та предмет позову законно, а спірну квартиру реалізовано без дозволу органу опіки та піклування Жовтневої районної ради у м.Дніпро ради, що грубо порушує права дітей.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду у частині, що переглядається, не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 26 лютого 2008 року між позивачем ОСОБА_1 та ВАТ "ІПБ" був укладений кредитний договір №41-2008, згідно якого банк зобов`язався надати ОСОБА_1 грошовий кредит в розмірі 700.000 грн. на термін до 26 лютого 2010 року зі сплатою 21% річних.

З метою забезпечення належного виконання умов кредитного договору №41-2008 від 26 лютого 2008 року між позивачем та банком було укладено договір іпотеки від 26 лютого 2008 року (т.1 а.с.10-11), згідно з яким було передано в іпотеку п`ятикімнатну квартиру загально площею 104,9 кв.м, житловою площею 68,8 кв.м, що розташована у АДРЕСА_1 .

Зазначена квартира на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14 грудня 2005 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради від 21 жовтня 2005 року №667 (т.1 а.с.17) замість свідоцтва про право власності від 28 липня 1997 року, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 серпня 2003 року, належить на праві власності в наступних частках: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 - по 16/100 часток, ОСОБА_4 - 52/100 частин.

Позивач ОСОБА_1 у вказаній квартирі мешкає зі своєю родиною: дружиною ОСОБА_5 та трьома малолітніми дітьми: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї (т.1 а.с.125).

Після виникнення заборгованості за договором банк звернувся до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису.

12 березня 2010 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевельовою В.М. було вчинено виконавчий напис, реєстровий номер 448 та звернуто стягнення на нерухоме майно, що частково належить позивачу на праві власності, а саме: п`ятикімнатну квартиру загальною площею 104,9 кв.м, житловою площею 68,8 кв.м, що розташована в АДРЕСА_1 , та за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги банку в розмірі: 1)заборгованість за кредитом 700.000 грн., 2)заборгованість по сплаті процентів 273.127 грн.91 коп., 3)плата за виконавчий напис нотаріуса 10.593 грн., а всього 983.721 грн.91 коп. (т.1 а.с.12).

На підставі виконавчого напису нотаріуса, 29 березня 2010 року Жовтневим ВДВС ДМУЮ було відкрито виконавче провадження №18338204.

Виконавчий комітет Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради у листі від 25 грудня 2014 року №5-32/256 (т.1 а.с.19-22) зазначив, що будь-яких заяв, листів, згод, тощо від батьків неповнолітніх дітей на добровільну або примусову реалізацію квартири з торгів, аукціонів, бірж до органу опіки та піклування Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради не надходило. Дозвіл органу опіки та піклування Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради щодо передачі на реалізацію нерухомого майна, яке розташоване у АДРЕСА_1 та право користування яким мають неповнолітні діти, не надавався.

Жовтневим ВДВС ДМУЮ було укладено договір №0413059 від 25 лютого 2013 року (т.1 а.с.13) про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) - п`ятикімнатної квартири АДРЕСА_1 з філією 04 приватного підприємства " Нива В.Ш. " за ціною 636.000 грн.

Оскільки торги по реалізації квартири не відбулися, державним виконавцем було складено акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 29 червня 2013 року та винесено постанову про повернення виконавчого документа (т.1 а.с.65-66).

На підставі акту державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 29 червня 2013 року приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевич Є.В. 11 грудня 2013 року було видано свідоцтво, ВТО №742205, зареєстроване в реєстрі за №5988 (т.1 а.с.67).

Вказаним свідоцтвом посвідчено, що ПАТ "ІПБ" належить на праві власності квартира позивача.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №83928420 від 31 березня 2017 року (т.4 а.с.52), підставою виникнення права власності зазначено: свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер: 5988, виданий 11 грудня 2013 року.

Тобто свідоцтво про право власності було видано на підставі того, що майно не реалізовано та торги не відбулись, а відомості в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно свідчать, що майно було придбано з прилюдних торгів, що не відповідає обставинам справи та об`єктивній реальності.

Підставою для передавання права власності на квартиру позивача є договір про передавання в управління непроданих активів, серія та номер: 1164, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Горішнім Є.В.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що вони законні та обґрунтовані, зазначав, що державний виконавець допустився порушень норм законодавства.

Колегія суддів наголошує на тому, що суд першої інстанції прийшов до даних висновків помилково з порушеннями норма законодавства.

Так колегія суддів звертає увагу на те, що звернувшись 12 січня 2015 року з позовом ОСОБА_1 , посилаючись на те, що після вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок заборгованості та відкриття виконавчого провадження з виконання цього напису, співвласникам квартири не було надіслано документів про результати визначення вартості майна, його виключено з кола співвласників та не повідомлено про торги, чим позбавлено права надати заперечення на проведену оцінку вартості спірного майна, звіт про оцінку майна на момент проведення прилюдних торгів втратив чинність, у зв`язку з чим квартира продана банку за заниженою ціною, про що належним чином не був повідомлений він та інші співвласники, а тому після уточнення позовних вимог просив суд визнати недійсним договір іпотеки, скасувати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевельової В.М. від 12 березня 2010 року про звернення стягнення на квартиру, визнати недійсними прилюдні торги, які проводились на підставі договору від 25 лютого 2013 року №0413059, скасувати протокол, акт проведення прилюдних торгів і свідоцтво про право власності на вказану квартиру, видане 11 грудня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є.В. та зареєстроване в реєстрі за №5988, скасувати витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11 грудня 2013 року №14403803, а також зупинити проведення аукціону з продажу квартири в торговельній залі Української універсальної біржі до ухвалення рішення.

Переглядаючи даний позов суд касаційної інстанції у своїй ухвалі від 01 лютого 2017 року зазначив, що ухвалюючи рішення в частині вимог про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу, акта проведення прилюдних торгів і свідоцтва про право власності на спірну квартиру, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що торги проведені з порушенням ч.5 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, без попереднього дозволу органу опіки та піклування, після спливу шести місяців з дати проведення оцінки, яка на момент проведення торгів втратила чинність, без вилучення майна у боржника, за відсутності співвласників під час проведення опису й арешту, неповідомлення про результати визначення вартості майна, чим позбавлено ОСОБА_1 права подати заперечення на проведену оцінку та проведення прилюдних торгів, про які йому стало відомо у грудні 2014 року і на яких спірне майно продано за заниженою ціною, а тому дійшов висновку про визнання недійсними прилюдних торгів, скасування протоколу, акта проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності на квартиру.

Врахувавши, що ОСОБА_1 про проведення прилюдних торгів у 2013 році дізнався у грудні 2014 року, позов пред`явлено ним до суду у січні 2015 року, суд вважав, що позивачем не пропущено встановлений ст.48 Закону України «Про іпотеку» тримісячний строк на оскарження результатів прилюдних торгів.

Проте суд касаційної інстанції з такими висновками судів не погодився та зазначив, що 25 лютого 2013 року між Жовтневим ВДВС ДМУЮ та філією 04 ПП « Нива-В.Ш .» укладено договір №0413059 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки та згідно з актом майно прийнято на збереження ОСОБА_5

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.ч.1-3 та 6 ст.203 цього Кодексу.

Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, установлених ч.1 ст.215 ЦК України.

Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», при цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Тимчасовим положенням з реалізації арештованого нерухомого майна (далі - Тимчасове положення).

Отже, дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину.

За змістом п.3.11 Тимчасового положення спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Отже, при розгляді питання про дотримання при проведенні торгів положень п.3.11 Тимчасового положення суди мають установити, чи було письмово повідомлено, зокрема боржника,про дату, час, місце проведення прилюдних торгів та про стартову ціну, за якою майно пропонується до продажу.

Проте сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких недійсними. Головна умова, яка повинна бути встановлена судами, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинно бути присутнє порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року (справа №6-1884цс15). Дійшовши висновку, що торги проведені з порушенням ч.5 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна без попереднього дозволу органу опіки та піклування, після спливу шести місяців з дати проведення оцінки, без вилучення майна у боржника, за відсутності співвласників під час проведення опису й арешту, неповідомлення про результати визначення вартості майна, суд першої інстанції не з`ясував, чи вплинули такі порушення на результат торгів.

Прилюдні торги двічі не відбулися, у зв`язку з чим державним виконавцем Жовтневого ВДВС ДМУЮ 29 червня 2013 року складено акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, а 11 грудня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевич Є.В. видано банку свідоцтво про право власності на квартиру, яка є предметом іпотеки.

Ухвалюючи рішення в частині вимог про визнання недійсним протоколу та акта, суд першої інстанції не врахував, що передача державним виконавцем стягувачу нереалізованого на прилюдних торгах арештованого майна в рахунок погашення боргу, постанова, прийнята державним виконавцем у результаті цієї процедури, та складений державним виконавцем акт про передачу майна стягувачу не можуть визнаватися недійсними на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину за ст.ст.203,215 ЦК України, оскільки є документами, які спрямовані на примусове виконання рішення суду і фіксують виконавчі дії, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року (справа №6-1655цс16).

Поряд з цим відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Правилами ч.1 ст.258 ЦК України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність, скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Суд касаційної інстанції зазначав, що згідно зі ст.48 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна.

Після повернення справи до суду першої інстанції ухвалою Жовтневого районного суду від 17 березня 2017 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 12 квітня 2017 року (т.3 а.с.196).

Справа відкладалась декілька разів.

10 травня 2017 року справу відкладено на 25 травня 2017 року.

19 травня 2017 року справу було перерозподілено у зв`язку з закінченням строку повноважень судді.

29 травня 2017 року справу прийнято до провадження іншим суддею та призначено до розгляду на 27 червня 2017 року.

27 червня 2017 року справу відкладено на 30 серпня 2017 року.

30 серпня 2017 року відкладено на 01 листопада 2017 року.

13 грудня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся з уточненим (зміненим) позовом до ТОВ "Інвест кредит капітал", Жовтневого відділу ДВС ДМУЮ), ПП " Нива В.Ш. " Філія 04 про скасування протоколу, акту проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності, зазначаючи, що державним виконавцем при переданні квартири на реалізацію було допущено порушення вимог чинного законодавства України.

Даний позов було задоволено оскаржуваним рішенням.

На момент подання уточненої позовної заяви розгляд справи по суті вже тривав майже рік.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.3 та ч.4 ст.49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. У разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею. Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини виходить із того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів наголошує на тому, що з урахуванням положень ст.49 ЦК України та обставин справи, вбачається, що чинний ЦПК України не допускає одночасну зміну і предмету, і підстави позову, так як матиме місце заявлення абсолютно нового позову в межах старої справи.

Цивільний процесуальний кодекс України передбачає право позивача змінити або предмет позову, або підстави позову. Тому одночасна зміна предмета позову та підстав позову прямо забороняється. Зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Тому в разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, а це за своєю суттю - уже новий позов. Саме у зв`язку із цим законодавцем закріплено альтернативну зміну предмета чи підстав позову.

Крім того, згідно ч.4 ст.49 ЦПК України, у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків зміни фактичних обставин справи.

Як вбачається з матеріалів справи вона скеровувалась до суду першої інстанції на новий розгляд.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що з моменту скерування справи на новий розгляд фактичні обставини справи не змінились, а тому у позивача були відсутні правові підстави для зміни предмета (підстави) позову. Задовольнивши змінений позов та визнавши неправомірним та скасувавши акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу суд першої інстанції залишив без уваги те, що правові підстави для цього були відсутні.

У рішенні зазначено суть позову про визнання недійсними прилюдних торгів, скасування протоколу, акту проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності, в той час коли питання про визнання самих прилюдних торгів не вирішувалось.

З урахуванням наведеного, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду постановлене без дотримання зазначених вище вимог законодавства, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позову.

Згідно із положеннями ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та у відповідності до вимог ч.2 ст.141 ЦПК України з позивача на користь ТОВ "Інвест кредит капітал" слід стягнути судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 3.654 грн.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест кредит капітал" задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 січня 2019 року та додаткове рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 квітня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест кредит капітал", Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, приватного підприємства "Нива В.Ш." Філія 04, треті особи - Українська універсальна бірджа Дніпропетровської філії, орган піки та піклування Жовтневої районної ради у м.Дніпро ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевич Євген Володимирович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевельова Валентина Михайлівна, про визнання недійсними прилюдних торгів, скасування протоколу, акту проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест кредит капітал" судові витрати в розмірі 3.654 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.