Справа № 615/762/19
Провадження № 2/615/330/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Токмакової А.П.,

секретаря судового засідання - Антоненко М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Валки Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Огульцівської сільської ради Валківського району Харківської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

20.05.2019 року представник позивача - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була рідною тіткою позивача; встановити факт прийняття позивачем спадщини після смерті ОСОБА_3 ; визнати за позивачем право на земельну частку (пай) по КСП «Огульчанське», що належала ОСОБА_3 згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , зареєстрованого 28.07.1996 року за №407, в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що після смерті тітки позивача залишилося спадкове майно, яке складається із права на земельну частку (пай) по КСП «Огульчанське», посвідченого сертифікатом серії ХР №028713, що зареєстрований 28.07.1996 року за №407, який зберігається у позивача.

Звертає увагу, що коло осіб спадкоємців встановлено. Особи, які б подали заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини відсутні, спадкодавець на момент смерті була зареєстрована та проживала одна. Позивач має документи на майно померлої та вважає себе такою, що прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння майном.

Але через відсутність актового запису про шлюб ОСОБА_3 неможливо підтвердити родинний зв`язок між позивачем та її тіткою. Крім того, позивач втратила свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , через повну втрату зору не може згадати його місце знаходження. Отримати свідоцтво про смерть повторно не можливо через відсутність свідоцтва про шлюб померлої ОСОБА_3 .

Як зазначає представник позивача, ОСОБА_1 маючи оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) після смерті тітки на законних підставах очікувала, що матиме право на спадкове майно, але зазначені вище обставини позбавляють її можливості оформити спадкові права в нотаріальному порядку.

Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 24.05.2019 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу.

Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися.

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

Представник позивача ОСОБА_2 подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, при цьому позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Представник відповідача - сільський голова Веретельник А. О . повідомив, що сільська рада не заперечує проти задоволення позову, просить розгляд справи проводити за відсутності представника сільської ради.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьками позивача є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про що свідчать дані свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , видане 20.02.1957 року Огульцівським сільським ЗАГС Валківського району Харківської області.

Як вбачається із свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , виданого Огульцівським сільським ЗАГС Валківського району Харківської області, ОСОБА_7 12.05.1955 року уклав шлюб з ОСОБА_8 , після чого останній присвоєно прізвище ОСОБА_9 , актовий запис №17.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого повторно 04.10.2017 року відділом РАЦС по Валківському та Коломацькому районах ГТУЮ у Харківській області, ОСОБА_10 24.08.1974 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_11 , після чого останній присвоєно прізвище ОСОБА_12 , актовий запис №17.

Згідно архівних довідок №01-29/3-2515,2516 від 30.11.2017 року, в архівному фонді Бюро записів актів громадянського стану міських відділень Управління НКВС УРСР по Харківській області у кризі реєстрації актів цивільного стану про народження по Огульцівській сільській раді Валківського району Харківської області за 1930 рік є запис від 12.04.1930 року №58 про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 « ОСОБА_13 », батьки якої « ОСОБА_14 », 37 років та «ОСОБА_26 », 35 років. Національність батьків та новонародженої не вказана.

В архівному фонді Харківська духовна консисторія у метричній книзі Покровської церкви с. Огульці Валківського повіту Харківської губернії є запис №38 про народження ІНФОРМАЦІЯ_5 та хрещення 10.07.1916 року « ОСОБА_16 », батько якої «Огульчанській крестьянинъ ОСОБА_17 и ОСОБА_18 его ОСОБА_19 », обоє православного віросповідання. Хрещені батьки « ОСОБА_20 и девица ОСОБА_27 ».

За повідомленням Державного архіву Харківської області №0-29/3-647-650 від 05.04.2018 року, в книгах реєстрації актів громадянського стану по Огульцівській сільській раді Валківського району Харківської області за 1934-1936 роки, які збереглися не повністю, запису про шлюб ОСОБА_23 в с. Огульці Валківського району Харківської області не має.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 82 роки, що підтверджується витребуваними за клопотанням представника позивача даними актового запису про смерть №22 від 28.11.2008 року, складеного виконавчим комітетом Огульцівської сільської ради Валківського району Харківської області.

Зі змісту довідки Огульцівської сільської ради Валківського району Харківської області №56/02-19 від 02.02.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 , згідно даних погосподарського обліку, дійсно була зареєстрована на день смерті за адресою: АДРЕСА_1 , як голова домогосподарства, інших зареєстрованих осіб не було.

Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , зареєстрованого 28.07.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №407, ОСОБА_3 на підставі рішення Валківської райдержадміністрації від 12.06.1996 року №196 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Огульчанське» розміром 6,54 в умовних кадастрових гектарах.

За інформацією державного нотаріуса Кобзар Н.Я., на підставі ст.1266 ЦК України спадкоємцем по праву представлення щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 тітки ОСОБА_3 є її племінниця ОСОБА_1 Заяву про прийняття спадщини до органів нотаріату відповідно до вимог ст.ст.1268-1270 ЦК України до 27.05.2009 року ОСОБА_1 не подавала. Відомості про відкриття спадкової справи щодо вказаного спадкодавця у Валківській ДНК відсутні. Відомості про наявність посвідченого заповіту - відсутні.

З наданих до нотаріальної контори документів вбачається, що до складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) у землі колишнього КСП «Огульчанське» Валківського району згідно сертифікату серії ХР № 028713, але Валківська державна нотаріальна контора не може оформити її спадкові права у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини ОСОБА_1 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 тітки ОСОБА_3 та не підтвердження родинного зв`язку зі спадкодавцем, зокрема, відсутнє свідоцтво про шлюб ОСОБА_23 з чоловіком ОСОБА_24 (ім`я невідоме), у свідоцтві про народження спадкоємця мати вказана як « ОСОБА_6 », а шлюб був зареєстрований між « ОСОБА_8 » і « ОСОБА_7 » (російською мовою), спадкоємець має дівоче прізвище « ОСОБА_25 ».

Суд вважає слушними твердження представника позивача про те, що через погіршення стану здоров`я, а саме захворювання на цукровий діабет, яке в подальшому спричинило повну втрату зору, позивач не оформила спадкові права, що підтверджується наданими медичними документами.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.

Ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 ЗК України гарантується право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Ст.1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч.ч.2-4 ст.1273 цього Кодексу.

Особа, яка управляє спадщиною, відповідно до ч.2 ст.1285 ЦК України має право на вчинення будь-яких необхідних дій, спрямованих на збереження спадщини до з`явлення спадкоємців або до прийняття спадщини.

Право власності на земельну ділянку, згідно положень ст.1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у п.11 Постанови від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР.

У п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Згідно роз`яснень Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини;запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. (ст.285 ЦПК).

З огляду на викладене, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимог представника позивача, оскільки надані докази свідчать, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була рідною тіткою позивача, але у зв`язку із відсутністю оригіналу свідоцтва про шлюб померлої позивач позбавлена можливості оформити спадкові права в передбаченому законом порядку, тому встановлення факту родинних відносин є обґрунтованим, що відповідає положенням п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України.

Враховуючи, що позивач володіє належним спадкодавцю майном, що свідчить про факт прийняття нею спадщини після смерті тітки ОСОБА_3 , від даного факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав фізичної особи, але законом не визначено іншого порядку його встановлення, тому суд задовольняє заяву, що відповідає положенням ч.2 ст.315 ЦПК України.

Оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що незаконність набуття померлою права на спадкове майно судом не встановлено, суд вважає обґрунтованими вимоги представника позивача щодо визнання права на земельну частку (пай), що входить до спадщини, яка залишилася після померлої ОСОБА_3 , так як досліджені докази свідчать про неможливість оформити спадщину в нотаріальному порядку через відсутність державної реєстрації.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була рідною тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , право на земельну частку (пай) по КСП «Огульчанське» Огульцівської сільської ради Валківського району Харківської області згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , зареєстрованого 28.07.1996 року за №407, в порядку спадкування за законом після смерті тітки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.П. Токмакова