Дата документу 07.10.2019
Справа № 2-5253/10
Провадження № 6/937/166/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Іваненко О.В.,

за участі секретаря Прозорової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження в праві виїзду за межі України в порядку ст.441 ЦПК України,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 , за участю третьої особи: Мелітопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, звернувся до суду з поданням про скасування тимчасового обмеження в праві виїзду за межі України в порядку ст.441 ЦПК України.

Заяву обґрунтовано тим, що ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 серпня 2011 року Судді Кучеренко В.В. справа № 6-96/11, його було тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України внаслідок наявності невиконаних зобов`язань як поручителя боржника за кредитним договором перед ПАТ КБ "Приватбанк". Він зазначає, що підстави для обмеження його у праві виїзду за межі України відсутні, оскільки на теперішній час відсутнє виконавче провадження про стягнення з нього на користь ПАТ КБ "Приватбанк" суми боргу за виконавчим листом №2-5252/10 виданим 10.09.2010 року Мелітопольським міськрайонним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та поручителя ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ '"Приватбанк" заборгованості в розмірі 56233,20 гривень та судових витрат в сумі 682,33 гривень, оскілтки 14 грудня 2015 року виконавчий лист №2-5252/10 було повернуто стягувачу без виконання, бо майна боржника, на яке можливо звернути стягнення не було виявлено. При цьому з нього було частково стягнуто суму боргу та виконавчого збору. Отже враховуючи викладене він втратив статус боржника. Вважає, що враховуючи те, що право вимоги у ПАТ КБ "Приватбанк" щодо стягнення залишку суми боргу з нього як поручителя немає, тому заходи забезпечення виконавчого провадження повинні бути скасовані шляхом відміни тимчасової заборони для нього у праві виїзду за межі України. Тому він просить суд тимчасове обмеження його, ОСОБА_1 , у праві виїзду за межі України, накладене Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 серпня 2011 року судді Кучеренко В.В. справа № 6-96/11 скасувати.

Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив заяву задовольнити та справу розглянути без його участі.

Представник Мелітопольського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області в судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, проти задоволення заяви не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення вказаної заяви з наступних підстав.

Відповідно ч. 1ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області знаходився виконавчий лист №2-5253 виданий 10.09.2010р. Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та поручителя ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ '"Приватбанк" заборгованості в розмірі 56233,20 гривень та судових витрат в сумі 682,33гривень.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 серпня 2011 року судді Кучеренко В.В. справа № 6-96/11, було тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України внаслідок наявності невиконаних зобов`язань як поручителя боржника за кредитним договором перед ПАТ КБ "Приватбанк".

Як вбачається з листів Мелітопольського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області №169/41/66017 від 30.11.2018 року та №169/41/49431 від 24.09.2019 року на виконанні у Мелітопольському міськрайонному відділі державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у запорізькій області перебувало виконавче провадження ВП №46034651 по виконанню виконавчого листа №2-5252/10 виданого 10.09.2010 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та з поручителя ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості в розмірі 56 233,20 гривень та судових витрат в сумі 682,33 гривень.

14.12.2015 року виконавче провадження було завершено на підставі на підставі п.2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, що діяв на час вчинення виконавчої дії та виконавчий лист № 2-5252/10 було повернуто стягувачу без виконання. Повторно виконавчий документ на примусове виконання не надходив.

Станом на 23.09.2019 року виконавчий лист №2-5252/10 виданий 10.09.2010 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та з поручителя ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості в розмірі 56 233,20 гривень та судових витрат в сумі 682,33 гривень на виконанні у Мелітопольському міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області не перебуває.

Відповідно до ст.33Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово обмежено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно із ч. 5 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Аналізуючи зібрані у справі докази, враховуючи те, що на даний час в рамках виконавчого провадження ВП №46034651 постановою державного виконавця Мелітопольського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області 14.12.2015 року виконавчий документ №2-5252/10 виданий 10.09.2010 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та з поручителя ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості в розмірі 56 233,20 гривень та судових витрат в сумі 682,33 гривень, повернутий стягувачу, який повторно в межах визначених законодавством строків не пред`явлений повторно до виконання, а тому відпала необхідність в застосуванні тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, як заходу забезпечення виконання судового рішення

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.ст.259-261, 441 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про порядок виїзду з України та в`їзду в України громадян України», ЗУ «Про Державну прикордонну службу України», суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження в праві виїзду за межі України в порядку ст.441 ЦПК України задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя Запорізької області документований паспортом громадянина України для поїздок за кордон серії НОМЕР_1 , сектором ГІРФО Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області, 02.08.2008 року у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу шляхом заборони перетину кордону України накладеного на підставі ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 серпня 2011 року судді Кучеренко В.В. справа № 6-96/11.

Копію ухвали направити до Адміністрації Державної прикордонної службі України, Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, та заінтересованим особам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду О. В. Іваненко