Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

у складі головуючого судді Чальцевої Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Сєрих І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу № 221/8841/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Діанівської сільської ради Волноваського району Донецької області про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, пояснюючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько, ОСОБА_3 Після його смерті залишилася спадщина у вигляді права на земельну ділянку площею 3,25 умовних кадастрових га, що перебуває у колективній власності КСП «Володарське», що належало спадкодавцеві на підставі сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії НОМЕР_1 від 10.10.1996 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла їх мати, ОСОБА_4 , якій на підставі сертифікату на право на земельну частку( пай) серії НОМЕР_2 від 10.10.1996 року належало право на земельну ділянку площею 3,25 умовних кадастрових га, що перебуває у колективній власності КСП «Володарське», яка увійшла до складу спадкового майна.

На час смерті обох з батьків вони постійно мешкали разом за однією адресою та фактично прийняли спадщину, що було підтверджено рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 15.08.2018 року, яким було встановлено факт постійного проживання зі спадкодавцями понад п`ять років до часу відкриття спадщини.

Через втрату оригіналів сертифікатів на право на земельну ділянку, не мають можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, тому в судовому порядку просили визнати за позивачем ОСОБА_1 право на земельну ділянку, яке належало спадкодавцеві ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну ділянку; за позивачем ОСОБА_2 - право на земельну ділянку, яке належало спадкодавцеві ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну ділянку.

У судове засідання позивачі не з`явилися, у позові зазначили про розгляд справи без їх участі.

Відповідач у судове засідання направив заяву про розгляд справи без участі представника, позов визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд, на підставі ст.206 ЦПК України, яка визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 13.10.1967 року Краснівським сільЗагс Волноваського району Донецької області, виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками записано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ( а.с.4)

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 записані, також, батьками ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим Краснівським сільЗагс Волноваського району Донецької області 18.10.1965 року. ( а.с.6)

На підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданого 10.10.1996 року Волноваською районною адміністрацією члену колективного сільськогосподарського підприємства, ОСОБА_3 , належить право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Володарське», розміром 3,25 умовних кадастрових га. (а.с.12).

На підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 , виданого 10.10.1996 року Волноваською районною адміністрацією члену колективного сільськогосподарського підприємства, ОСОБА_4 , належить право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Володарське», розміром 3,25 умовних кадастрових га. ( а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим повторно 06.10.2017 року Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.7).

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну ділянку, що належала йому на підставі сертифікату на право на земельну ділянку.

Частиною 4 заключних та перехідних положень чинного ЦК України визначено, що ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відносно цивільних відносин, що виникли до набрання чинності ЦК України застосовуються до тих прав та обов`язків, що виникли бо продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно рекомендацій Верховного Суду України, викладених у Постанові Пленуму №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК (435-15), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (1540-06) (далі-ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК (435-15) і строк на її прийняття не закінчився до січня 2004 року, спадкові відносини регулюються Цивільним Кодексом в редакції від 01.01.2004 року.

Статтею 548 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 було встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття.

Положеннями ст.549 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття. При цьому, зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з батьків, хто був би спадкоємцем.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданим повторно 06.10.2017 року Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.8).

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 15.08.2018 року встановлено факт постійного проживання позивачів разом з померлими батьками, ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю понад п`ять років на час відкриття спадщини ( а.с.9-10).

Оригінали сертифікатів, що підтверджують право спадкодавців на земельні ділянки, втрачено, про їх втрату позивачами було подано оголошення до газети «Наше слово», що позбавляє їх права оформити свої спадкові права у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті,- згідно ст.1218 ЦК України.

Як визначає ст.1268 ч.3 ЦК України, спадкоємець, що постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від нього.

Позивачі є спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом, як передбачено ст.1261 ЦК України, фактично прийняли спадщину, проживаючи разом зі спадкодавцями на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців, які бажали б прийняти спадщину, судом не встановлено.

У відповідності з п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» рекомендовано враховувати, що при вирішенні спору про успадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке права, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства, тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід враховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних Положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими під час розгляду справи, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачі фактично прийняли спадщину після смерті батьків, але здійснити свої спадкові права не мають можливості через відсутність правовстановлюючих документів, що підтверджують право спадкодавців на це. Інших спадкоємців, які бажали б прийняти спадщину, не встановлено. Іншого способу здійснити своє спадкове право позивачі не мають, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись 1216, 1218, 1261 ЦК України, ст.152, п.17 Перехідних положень ЗК України, ст.1, 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст.2,10,12,13, 81, 229, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Діанівської сільської ради Волноваського району Донецької області про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на земельну частку площею 3,25 умовних кадастрових га, що перебувала у колективній власності КСП «Володарське» с.Кіровське Волноваського району Донецької області та належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданого 10.10.1996 року Волноваською районною адміністрацією.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право на земельну частку площею 3,25 умовних кадастрових га, що перебувала у колективній власності КСП «Володарське» с.Кіровське Волноваського району Донецької області та належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 , виданого 10.10.1996 року Волноваською районною адміністрацією.

Апеляційна скарга на рішення подається до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В.Чальцева