ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1871/19 Справа № 207/1120/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Скиба С.А. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Деркач Н.М.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2

на рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 вересня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який уточнила в ході розгляду справи, посилаючись на те, що на підставі заочного рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 серпня 2007 року визнано дійсним угоду купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 ) АДРЕСА_1 від 22 січня 1999 року, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , визнано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 7 вересня 2016 року заочне рішення скасовано.

19 лютого 2016 року вона звернулася до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на будинок АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_6 , однак їй повідомиили, що видача свідоцтва про право на спадщину неможлива, оскільки державна реєстрація прав на майно відбулась за іншою особою - ОСОБА_2 27 березня 2015 року.

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 серпня 2016 року накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 . Незважаючи на це, 18 серпня 2016 року та 19 серпня 2016 року ОСОБА_2 продала будинок ОСОБА_1 , за яким зареєстровано право власності на спірний будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

З огляду на зазначене, позивач просила суд скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 вересня 2017 року скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Вирішено питання щодо судових витрат.

Скасовано заходи забезпечення позову.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з апеляційними скаргами, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просили рішення суду скасувати та постановити рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційні скарги обґрунтовано тим, що недійсність правочинів щодо відчуженння будинку АДРЕСА_1 не встановлена, ОСОБА_1 є добросовісним набувачем, оскільки він не знав про наявність спору щодо цього майна.

Позивач подала заперечення на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , в якому просить відхилити апеляційну скаргу та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі заочного рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 серпня 2007 року визнано дійсною угоду купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 ) АДРЕСА_1 від 22 січня 1999 року, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 Визнано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 серпня 2016 року за заявою ОСОБА_3 накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 .

За договорами купівлі-продажу частин житлового будинку від 18 серпня 2016 року та 19 серпня 2016 року ОСОБА_2 відчужила ОСОБА_1 по 1/ 2 будинку АДРЕСА_1 (том 2, а.с.15-16, 17-18),за яким 18 серпня 2016 року та 19 серпня 2016 року зареєстровано право власності на спірний будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (том 2, а.с.19-20).

. Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 вересня 2016 року вищезазначене заочне рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 серпня 2007 року скасовано.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заочне рішення, на підставі якого ОСОБА_2 стала власником будинку скасовано, договори купівлі-продажу будинку укладені після накладання арешту на майно, тому ОСОБА_2 уклала нікчемну угоду щодо спірного майна і необхідно скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком з огляду на наступне.

Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду в постанові по справі № 361/4307/16-ц від 13.06.2018 року, вимога про скасування державної реєстрації прав та обтяжень є похідною від вимоги щодо визнання правочину недійсним, на підставі якого було вчинено відповідний запис.

Судом встановлено, що реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 відбулася на підставі договорів купівлі-продажу від 18 серпня 2016 року та 19 серпня 2016 року.

Відповідно ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Суд першої інстанції, посилаючись на положення ст.ст. 215, 216 ЦК України, не прийняв до уваги, що недійсність вищезазначених правочинів щодо купівлі-продажу спірного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , ані законом, ані рішенням суду встановлена не була.

Таким чином, не може бути скасовано державну реєстрацію права власності, вчинену на підставі чинних правочинів, дійсність яких не оспорювалась.

З огляду на зазначене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно вимог ст.141 ЦПКУкраїни, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі по 606,32 грн кожному.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 вересня 2017 року- скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі по 606,32 грн кожному.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

Н.М.Деркач