233 № 233/788/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого cудді Малінова О.С.

за участю секретаря Аллік Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Костянтинівці справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 , в якому також зареєстрований відповідач по справі, її син ОСОБА_2 , який більше чотирьох років в будинку не мешкає, за місцем реєстрації не з`являється, його речі в квартирі відсутні, будь-якої участі в утриманні будинку, зокрема в оплаті комунальних послуг, не приймає, мешкає за межами країни та повертатися не має наміру. Позивач через те, що відповідач зареєстрований у будинку, змушена нести зайві витрати на утримання будинку, в тому числі витрати на оплату житлово-комунальних послуг. В теперішній час у позивача виникла необхідність зняти з реєстрації відповідача, який добровільно з реєстрації не знявся, а тому позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві зазначила про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги щодо визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням визнає, просить розглядати справу без його присутності.

З`ясувавши позицію учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є власником в будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 02 квітня 1998 року, нотаріально посвідченим та зареєстрованим в реєстрі за № 926 (а.с.10-11).

Факт реєстрації відповідача ОСОБА_2 у зазначеному будинку підтверджується довідкою про склад сім`ї від 28 січня 2019 року, складеною Колективним підприємством «Служба єдиного замовника № 4» (а.с.12), відомостями про реєстрацію місця проживання, які містяться в реєстрі Костянтинівської територіальної громади, наданими відділом реєстрації Костянтинівської міської ради листом № 561/09 від 18 лютого 2019 року (а.с.17-19).

Близько чотирьох років відповідач ОСОБА_2 в будинку не мешкає, за місцем реєстрації не з`являється, його речі в будинку відсутні, будь-якої участі в утриманні будинку, зокрема в оплаті комунальних послуг, не приймає, виїхав за межі країни, повертатися наміру немає, отримав паспорт громадянина Російської Федерації (а.с.8).

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

На підставі ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону.

В силу ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_2 не мешкає в будинку АДРЕСА_1 більше року, його речі в будинку відсутні, факт його реєстрації в квартирі позбавляє позивача права користуватися майном повною мірою, призводить до зайвих витрат на оплату житлово-комунальних послуг, тощо.

Керуючись ст.ст.525, 526, 530, 589, 590 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.7, 8, 19, 141, 200, 206, 264-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 . Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя