КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 761/534/17

Апеляційне провадження № 22-ц/824/8530/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.

при секретарі - Слободяник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 квітня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Макаренко І.О., по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що перебував у трудових відносинах з ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» з 19 липня 2007 року. Починаючи з 18 серпня 2014 року позивач був призначений на посаду головного інженера ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв».

Розпорядженням № 32 від 02 вересня 2016 року «Про створення робочої групи з проведення ремонтних робіт в резиденції Надзвичайного і Повноважного Посла Туркменістану в України» з метою вивчення та проведення аналізу існуючих технічних умов та вирішення питань їх вдосконалення або створення нових створено робочу групу, до якої включено: ОСОБА_1 , головного інженера ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» (голова робочої групи); ОСОБА_2 , головного інженера дирекції «Рембудексплуатація», ОСОБА_3 , радника генерального директора з загальних питань.

Згідно з пунктами 3 і 4 вказаного розпорядження позивачу в строк до 02 вересня 2016 року потрібно було розібратися в питаннях, пов`язаних з газовим обладнанням резиденції Посла Туркменістану та виконати всі необхідні роботи по його заміні, залучаючи спеціалістів ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» або відповідних спеціалізованих служб міста Києва. А також в строк до 05 вересня 2016 року доручено провести обстеження Резиденції Посла Туркменістану по приведенню у відповідність існуючих технічних умов з фактично встановленим обладнанням.

Вказаний у розпорядженні № 32 від 02 вересня 2016 року строк виконання вимог та вказівок керівника вважав нерозумним, а саме розпорядження №32 було складено 02 вересня 2016 року, а строк виконання встановлений до 02 вересня 2016 року.

З даним письмовим розпорядженням № 32 від 02 вересня 2016 року позивач був ознайомлений лише о 13 год. 30 хв. 06 вересня 2016 року, отримавши резолюцію керівника про надання письмових пояснень щодо невиконання даного розпорядження в строк до 17 год. 00 хв. 06 вересня 2016 року. Таким чином, позивача не було ознайомлено з розпорядженням своєчасно, позбавивши останнього інформації щодо вимог, зазначених в розпорядженні №32 від 02 вересня 2016 року та строків його виконання, а тому позивач не знав та не міг знати про вимоги, що ставляться до нього.

06 вересня 2016 року на виконання вищезазначеної резолюції керівника ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» позивачем була надана письмова пояснювальна записка на ім`я генерального директора ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» ОСОБА_5 з викладеними обставинами та поясненнями щодо своєчасного виконання даного розпорядження.

Наказом ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» №545-к від 01 листопада 2016 року «Про дисциплінарне стягнення» позивачу, як головному інженеру, оголошено догану за невиконання пунктів 3, 4 розпорядження генерального директора ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» №32 від 02 вересня 2016 року «Про створення робочої групи з проведення ремонтних робіт в резиденції Надзвичайного і Повноважного Посла Туркменістану в Україні» у вказані терміни.

Стверджував, що наказ виданий з особистих мотивів генерального директора, а тому просив суд визнати незаконним та скасувати наказ ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» № 545-к від 01 листопада 2016 року «Про дисциплінарне стягнення», яким оголошено догану головному інженеру ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» ОСОБА_1, судові витрати покласти на відповідача (т. 1 а.с. 3-7).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача - ОСОБА_8 зазначила, що доводи позивача є безпідставними та надуманими, такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Так, у зв`язку зі зверненням Надзвичайного і Повноважного Посла Туркменістану в Україні з проханням проведення термінових ремонтних робіт в його резиденції генеральний директор ОСОБА_5 на початку робочого дня 02 вересня 2016 року особисто дав усне доручення позивачу в строк до кінця робочого дня розібратися в питаннях, пов`язаних з газовим обладнанням в резиденції Посла, а також виконати всі необхідні роботи по заміні обладнання, залучивши спеціалістів ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв». За дорученням генерального директора, радник генерального директора ОСОБА_3 в цей же день, 02 вересня 2016 року о 09 год. 15 хв. підготував письмове розпорядження №32, відповідно до якого в строк до кінця робочого дня 02 вересня 2016 року необхідно було розібратися в питаннях, які були зазначені вище. У зв`язку з тим, що позивач 02 вересня 2016 року у першій половині дня був відсутній на робочому місці, радник генерального директора ОСОБА_3 . зателефонував позивачу та передав останньому зміст розпорядження, на що позивач сказав передати документ через приймальню, оскільки він відсутній на робочому місці.

Згідно з поясненнями провідного інженера ОСОБА_18, у другій половині дня 02 вересня 2016 року після того, як позивач з`явився на робочому місці, йому було передано розпорядження разом із іншою поштою, разом з тим, до кінця робочого дня 02 вересня 2016 року позивач, усвідомлюючи терміновість виконання розпорядження, не вчинив жодних дій для його виконання та по закінченню робочого дня залишив своє робоче місце. Зазначені обставини стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. До того ж зазначала, що позивачу неодноразово пропонували надати пояснення, однак, позивач відмовлявся, про що було складено відповідні акти та тривалий час перебував на лікарняному. Тільки після складення акту 01 листопада було видано наказ № 545-к про дисциплінарне стягнення. (т. 1 а.с. 48-54 т. 2 а.с. 8-21)

27 квітня 2017 року представник позивача ОСОБА_13 подала заяву про зміни до позовної заяви, в якій просила зобов`язати ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» перерахувати заробітну плату ОСОБА_1 з 01 листопада 2016 року з урахуванням всіх видів заохочень та премій, які б підлягали нарахуванню та виплаті за умови не застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани та виплатити різницю недоотриманих коштів (т. 1 а.с. 37-39).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 11 серпня 2017 року у задоволенні заяви представника позивача про зміну позовних вимог або підстави позову (пред`явлення додаткових вимог) відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України відмовлено (т. 1 а.с. 109-111).

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 03 квітня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності відмовлено (т. 2 а.с. 159-165).

06 травня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судових рішень, просив скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 квітня 2019 року, зазначив заперечення проти ухвали і просив скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 11 серпня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким визнати незаконним та скасувати наказ генерального директора ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» № 545-к від 01 листопада 2016 року «Про дисциплінарне стягнення» та зобов`язати ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 усі належні йому премії, передбачені Колективним договором між Адміністрацією, Первинною профспілковою організацією трудового колективу ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» на 2015-2016 року, з 01 листопада 2016 року по дату звільнення.

На обґрунтування скарги зазначив, що суд першої інстанції не дослідив обставини, що мають значення для справи, а саме не встановив підстави притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, зокрема, встановлений термін виконання оскаржуваного розпорядження. Вважає, що процедура застосування дисциплінарного стягнення повинна була проводитися відповідачем у відповідності з нормами Регламенту проведення службових розслідувань. Крім того, відповідач не звертався до профспілкового комітету за згодою про застосування дисциплінарного стягнення. Таким чином, оголошення догани відбулося з порушенням встановленої внутрішніми нормативними документами ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» процедури притягнення працівника до відповідальності. Щодо заяви про збільшення розміру позовних вимог, зазначав, що суд прийшов до помилкового висновку про те, що змінюється підстава вимог, отже безпідставно відмовив у прийнятті заяви та проігнорував другу заяву, подану 04 січня 2019 року (т. 2 а.с. 173-180).

04 червня 2019 року генеральний директор ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» подав до Київського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні апеляційної скарги, а рішення залишити без змін (т. 2 а.с. 199-203).

Відповідно до пункту 9 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв`язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

З огляду на положення ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , його представник - ОСОБА_14 підтримали скаргу і просили її задовольнити, представники відповідача - адвокат Климюк В.Ю., ОСОБА_8, ОСОБА_26 заперечували проти скарги і просили її відхилити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено факт неналежного виконання позивачем розпорядження № 32 від 02 вересня 2016 року у визначені строки, що стало підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани.

Колегія суддів погодилась з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 з 19 липня 2007 року прийнятий на роботу до ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» на посаду головного фахівця виробничого відділу дирекції «Інпредбуд» з посадовим окладом згідно штатного розпису та випробувальним терміном один місяць, що підтверджується Наказом «Про прийом на роботу» № 329-к від 19 липня 2017 року. (т. 1 а.с. 150)

Відповідно до Наказу «Про переведення на іншу посаду» №281-к від 01 серпня 2014 року ОСОБА_1 , виконавця робіт оперативно-диспетчерської служби з експлуатації та ремонту об`єктів нерухомості та інженерних мереж дирекції «Рембудексплуатація», з 18 серпня 2014 року переведено на посаду головного інженера ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв».(т. 1 а.с. 154)

Розпорядженням № 32 від 02 вересня 2016 року було створено робочу групу у складі: Блінова Д.А. (головного інженера ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв»), ОСОБА_2 (головного інженера дирекції «Рембудексплуатація», ОСОБА_3 (радника генерального директора з загальних питань) з метою вивчення та проведення аналізу існуючих технічних умов та вирішення питань з їх вдосконалення або створення нових у резиденції Посла Туркменістану. ОСОБА_1, як голові робочої групи, було доручено в строк до 02 вересня 2016 року розібратися в питаннях, пов`язаних з газовим обладнанням резиденції Посла Туркменістану та виконати всі необхідні роботи по його заміні залучаючи спеціалістів ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» або відповідних спеціалізованих служб м. Києва. Визначено у строк до 05 вересня 2016 року провести обстеження резиденції Посла Туркменістану та підготувати пропозиції по приведенню у відповідність існуючих технічних умов з фактично встановленими обладнанням. (т. 1 а.с. 10)

За наданими до районного суду матеріалами розслідування, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , він за дорученням генерального директора 02 вересня 2016 року підготував письмове розпорядження № 32, відповідно до якого в строк до кінця робочого дня 02 вересня 2016 року необхідно було розібратися в питаннях, які були зазначені вище. У зв`язку з тим, що позивач ОСОБА_1 02 вересня 2016 року у першій половині дня був відсутній на робочому місці, ОСОБА_3 зателефонував позивачу та передав останньому зміст розпорядження, на що позивач сказав передати документ через приймальню і очікувати його виклику, як керівника робочої групи, але жодних доручень ОСОБА_3 так і не отримав.(т. 2 а.с. 25)

Вищезазначені обставини знайшли підтвердження в ході службового розслідування поясненнями ОСОБА_17 , ОСОБА_18 (т. 2 а.с. 26-27)

На підтвердження вищевказаних обставин представник відповідача ОСОБА_8 заявляла в суді першої інстанції клопотання про допит як свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , членів робочої групи.(т. 1 а.с. 169-170 т. 2 а.с. 62-63)

Проте цих обставин, зокрема, доведення 02 вересня 2016 року ОСОБА_3 до відома ОСОБА_1 змісту розпорядження від 02 вересня 2016 року № 32 позивач ОСОБА_1 в районному суді, у т.ч. у відповіді на відзив не заперечував, в суді апеляційної інстанції апелянт та його представник цього не спростували, відповідних клопотань або доводів на їх спростування не зазначили.(т. 2 а.с. 114-120)

З огляду на положення частини 1 ст. 82 ЦПК України, колегія суддів визнала встановленими обставини доведення до позивача ОСОБА_1 02 вересня 2016 року змісту розпорядження генерального директора ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» від 02 вересня 2016 року № 32 та відхилила доводи апелянта про несвоєчасну обізнаність із цим розпорядженням.

05 вересня 2016 року працівниками відповідача складений акт фіксації відмови ОСОБА_1 від надання письмових пояснень.(т. 2 а.с. 41-43)

06 вересня 2016 року головним інженером ОСОБА_1 були надані письмові пояснення, в яких зазначено, що 06 вересня 2016 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_18 передала йому розпорядження № 32 від 02 вересня 2016 року вже з резолюцією надати пояснення. Станом на 06 вересня 2016 року усі доручення, що були зазначені в розпорядженні були виконані, про що ОСОБА_1 усно доповів генеральному директору, а саме: 02 вересня 2016 року аварійною бригадою «Київгаз» було замінено газові труби, які йдуть до котла (п. 3 розпорядження); 05 вересня 2016 року було підготовлено службову записку щодо оформлення необхідних документів для подання заяви на отримання технічних умов ПАТ «Київгаз» (п. 4 розпорядження); 05 вересня 2016 року був отриманий дозвіл від співробітників Посольства Туркменістану на обстеження Резиденції Посла Туркменістану на вул. Бучанській, 36-38 , яке відбулося згідно з домовленістю з представниками Посольства 06 вересня 2016 року об 11 год. 00 хв. у складі комісії: головного інженера ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» Блінова Д.А., директора дирекції «Рембудексплуатація» ОСОБА_22 , радника генерального директора ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» ОСОБА_3 та начальника ОДС ОСОБА_27

Окрім того у письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначав, що при підготовці розпорядження № 32 від 02 вересня 2016 року його не передавали на погодження або візування ОСОБА_1 , порушуючи встановлений в ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» порядок підготовки розпорядчих документів (т. 1 а.с. 12).

Пояснення апелянта, що 02 вересня 2016 року аварійною бригадою «Київгаз» було замінено газові труби, суперечать повідомленню головного інженера ПАТ «Київгаз» від 12 квітня 2017 року № 1260/45, за яким 02 вересня 2016 року викликів аварійної бригади ФАВР ПАТ «Київгаз» за адресою Резиденції Посла Туркменістану: м. Київ, вул . Бучанська, 36-38 не надходило (т. 2 а.с. 55).

Доводи апелянта про фактичне виконання робіт 02 вересня 2016 року на виконання розпорядження № 32 не спростовують доводів відповідача, що вказані роботи виконувались іншими працівниками, замість відсутнього позивача, у зв`язку із зволіканням виконання цього розпорядження ОСОБА_1 .

Посилання апелянта на відсутність дозволу представників Посольства на доступ до Резиденції колегія суддів визнала неспроможними, оскільки позивач у письмових поясненнях не заперечував фактичного виконання певних робіт працівниками відповідача у Резиденції Посла Туркменістану саме 02 вересня 2016 року, при цьому позивач ОСОБА_1 не звертався до відповідача із відповідним повідомленням про неможливість своєчасного виконання розпорядження № 32 із зазначенням вищевказаних причин.

Видання генеральним директором ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» розпорядження від 02 вересня 2016 року № 32 без погодження і візування проекту такого з позивачем ОСОБА_1 , який на час видання розпорядження був працівником підприємства і за посадовими обов`язками особою, яка підпорядковувалася керівнику підприємства, не свідчить про незаконність виданого розпорядження.

У період з 07 вересня до 16 вересня 2016 року, з 19 вересня до 30 вересня 2016 року, з 03 жовтня до 13 жовтня 2016 року, з 17 жовтня до 25 жовтня 2016 року позивач ОСОБА_1 перебував на лікарняному, що підтверджується наданими до суду листками непрацездатності (т. 2 а.с. 44-51).

31 жовтня 2016 року о 17 год. 00 хв. першим заступником генерального директора ОСОБА_25 було запропоновано головному інженеру ОСОБА_1 надати письмові пояснення щодо неналежного виконання розпорядження генерального директора №32 від 02 вересня 2016 року.

Відповідно до доповідної записки та Акту фіксації відмови від надання письмових пояснень від 31 жовтня 2016 року ОСОБА_1 надав копію письмового пояснення від 06 вересня 2016 року та відмовився надавати додаткові пояснення, оскільки вже пройшло багато часу та він не пам`ятав всіх подробиць (т. 1 а.с. 96-99).

Наказом «Про дисциплінарне стягнення» № 545-к від 01 листопада 2016 року ОСОБА_1 оголошено догану за невиконання пунктів 3, 4 розпорядження генерального директора ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» №32 від 02 вересня 2016 року «Про створення робочої групи з проведення ремонтних робіт в резиденції Надзвичайного і Повноважного Посла Туркменістану в Україні» у вказані терміни (т. 1 а.с. 8, т. 2 а.с. 22).

Відповідачем до районного суду надані завірені копії наказів за період із квітня 2015 року до серпня 2016 року, відповідно до яких відповідачем до ОСОБА_1 неодноразово застосовувались заохочення, передбачені трудовим законодавством, тому доводи позивача, що оголошення йому догани 01 листопада 2016 року мало характер переслідування з боку роботодавця колегія суддів визнала неспроможними та відхилила (т. 2 а.с. 102-109).

24 квітня 2017 року ОСОБА_1 , головного інженера ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» звільнено з роботи в ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, що підтверджується Наказом №205-к від 24 квітня 2017 року.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 15 січня 2018 року, постановою Верховного Суду від 30 серпня 2018 року у справі № 761/15747/17 відмовлено в задоволенні вимог ОСОБА_1 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу (т. 2 а.с. 73-83).

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

У свою чергу згідно з положеннями ст. 141 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

Статтею 147 КЗпП України визначені стягнення за порушення трудової дисципліни. Так, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин. Тобто наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

За наданими до суду довідками профспілкової організації підприємства відповідача, позивач ОСОБА_1 не обирався до членів виборних профспілкових органів (т. 1 а.с. 224, 229).

Тому з огляду на положення частини 2 ст. 252 КЗпП України, частини 2 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від 15 вересня 1999 року № 1045-ХІV, колегія суддів визнала неспроможними та відхилила доводи апелянта про порушення трудового законодавства притягненням позивача до дисциплінарної відповідальності (догана) без згоди профспілкового органу.

Встановивши обставини і характер вчиненого проступку, винні дії позивача, як особи, яка вчинила проступок, повноваження особи, яка видала наказ про притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, строки застосування дисциплінарного стягнення, з урахуванням перебування працівника на лікарняному, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав задоволення позову.

Щодо ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 11 серпня 2017 року, якою у задоволенні заяви представника позивача про зміну позовних вимог або підстави позову (пред`явлення додаткових вимог) відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент постановлення ухвали) крім прав та обов`язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред`явити зустрічний позов.

Підстава позову - обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), які в сукупності дають право особі звернутися до суду з вимогами до відповідача. Предмет позову - матеріально-правові вимоги позивача до відповідача.

27 квітня 2017 року представник позивача ОСОБА_13 звернулася з заявою про зміни до позовної заяви (т. 1 а.с. 37-39, 105-108).

Зі змісту заяви вбачається, що представник позивача, зазначивши підставою позовних вимог те, що позивач незаконно притягнутий до дисциплінарної відповідальності, саме з цих підстав просила зобов`язати ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» перерахувати заробітну плату ОСОБА_1 з 01 листопада 2016 року з урахуванням всіх видів заохочень та премій, які б підлягали нарахуванню та виплаті за умови не застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани згідно з наказом від 01 листопада 2016 року №545-к та виплатити різницю недоотриманих коштів.

Проте предметом спору у цій справі, що розглянута судом, є законність (незаконність) видання наказу відповідача від 01 листопада 2016 року № 545-к.

При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку про законність оскаржуваного позивачем наказу відповідача від 01 листопада 2016 року № 545-к, з цим висновком погодилась колегія суддів суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень частини 2 ст. 293 ЦПК України (в редакції Закону чинній на час постановлення ухвали від 11 серпня 2017 року) частини другої статті 353 ЦПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів відхилила заперечення апелянта щодо незаконності ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 11 серпня 2017 року.

Посилання позивача на звернення до правоохоронних органів щодо вчинення посадовими особами відповідача діянь, що містять ознаки кримінального правопорушення, не спростовують вищевказаних висновків районного суду, викладених в оскаржуваному рішенні. При цьому, у випадку набрання законної сили вироком суду у кримінальній справі, позивач не позбавлений можливості звернутись за переглядом судового рішення у цій справі за нововиявленими обставинами.

З урахуванням того, що інші доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам позивача, викладеним у позовній заяві, яким суд надав належну оцінку, така оцінка є достатньо аргументованою, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи позивача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують тому колегія суддів їх відхилила.

На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, мають бути віднесені на його рахунок.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 12 червня 2019 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

О.В. Борисова