Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/621/19

2/330/274/2019

"10" червня 2019 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Федорець С.В.

при секретарі - Шеліповій Ю.О.

за участю представника позивача адвоката Фоменко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт Якимівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ), в інтересах якого на підставі доручення про БВПД діє адвокат Фоменко Сергій Іванович (адреса: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, за наступними підставами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача та відповідача ОСОБА_3 Після його смерті Якимівською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа за заявою відповідача ОСОБА_2 Батько сторін позову ОСОБА_3 доводиться ОСОБА_4 сином, на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований та проживав разом із матір`ю ОСОБА_4 ОСОБА_3 був спадкоємцем першої черги після померлої матері. Таким чином у відповідності до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_3 прийняв спадщину після своєї матері ОСОБА_4 В подальшому після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , його син ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його батька, до складу якої входять як земельна ділянка, яка належала спадкодавцю особисто, так і земельна ділянка, яка належала ОСОБА_4 . В подальшому на ім`я відповідача ОСОБА_2 нотаріусом було видано два свідоцтва про право на спадщину згідно змісту яких відповідач став власником двох земельних ділянок, яка належали ОСОБА_3 особисто та його матері ОСОБА_4 Позивач не приймав участі у розподілі спадкового майна, оскільки лише в грудні 2018 року судом було встановлено батьківство ОСОБА_3 відносно позивача. Але під час оформлення спадщини на ім`я відповідача ОСОБА_2 до складу спадкового майна не ввійшла земельна частка (пай) розміром 11,77 га, яка належала ОСОБА_5 на підставі сертифікату серії НОМЕР_2 та яка розташована на території колишньої Атманайської сільської ради. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час його смерті разом із ним проживав його син ОСОБА_3 , а отже ОСОБА_3 вважається як таким, що прийняв спадщину після смерті свого батька згідно вимог ст. 1268 ЦК України. Але надати нотаріусу сертифікат серії НОМЕР_2 , згідно якого ОСОБА_5 належала земельна частка (пай) сторони позову не можуть у зв`язку з тим, що їм невідоме місцезнаходження останнього, що в свою чергу є підставою звернення позивача до суду за захистом своїх прав як спадкоємця. Між сторонами позову досягнуто згоди щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно у вигляді зазначеної земельної частки (паю), оскільки за відповідачем в порядку спадкування уже визнано право власності на дві земельні ділянки і розподіл часток спадщини між спадкоємцями за законом та за згодою між ними допускається згідно вимог ст. 1267 ЦК України.

На підставі викладеного, позивач просить визнати за ним право власності на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , а саме визнати за ним право власності на земельну частку (пай) розміром 11,77 га, яка належала ОСОБА_5 на підставі сертифікату серії НОМЕР_2 та яка розташована на території колишньої Атманайської сільської ради Якимівського району Запорізької області.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд задовольнити їх.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі і проти їх задоволення не заперечує.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача та відповідача ОСОБА_3 , що підтверджується наданою копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітетом Атманайської сільської ради Якимівського району Запорізької області (а.с. 11)

Після смерті ОСОБА_3 Якимівською районною державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу за заявою відповідача ОСОБА_2 (а.с. 34-57).

Померлий батько сторін позову ОСОБА_3 доводиться ОСОБА_4 сином, на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 був зареєстрований та проживав разом із нею, а тому був спадкоємцем першої черги після померлої матері.

Таким чином у відповідності до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_3 прийняв спадщину після своєї матері ОСОБА_4 .

Як вбачається із тексту позовної заяви, в подальшому після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідач ОСОБА_2 , який доводиться померлому сином, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його батька, яка складається з земельної ділянки, яка належала спадкодавцю особисто та земельної ділянки, яка належала ОСОБА_4 .

Як зазначає позивач, в подальшому на ім`я відповідача ОСОБА_2 нотаріусом було видано два свідоцтва про право на спадщину, згідно яких відповідач ОСОБА_2 став власником двох земельних ділянок, які належали ОСОБА_3 особисто та його матеріл ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_1 не приймав участі у розподілі спадкового майна, оскільки лише в грудні 2018 року судом було встановлено батьківство ОСОБА_3 відносно позивача, що підтверджується наданою копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Якимівський районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 15) та копією рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 25 жовтня 2018 року (а.с. 17-18).

Як вбачається із тексту позовної заяви, під час оформлення спадщини на ім`я відповідача ОСОБА_2 до складу спадкового майна не ввійшла земельна частка (пай) розміром 11,77 га, яка належала ОСОБА_5 на підставі сертифікату серії НОМЕР_2 та яка розташована на території колишньої Атманайської сільської ради. Зазначений факт підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру (а.с. 16).

ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_3 , що підтверджується наданою копією свідоцтва про народження (а.с. 10).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується наданою копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого Якимівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 13).

На час смерті ОСОБА_5 разом із ним проживав син ОСОБА_3 , що підтверджується наданою копією довідки № 931, виданої 06.12.2018 року (а.с. 9). Тому ОСОБА_3 вважається таким, що прийняв спадщину після смерті свого батька згідно вимог ст. 1268 ЦК України.

Але, як зазначає позивач, надати нотаріусу сертифікат серії ЗП № 0210010, згідно якого ОСОБА_5 належала земельна частка (пай) сторони позову не можуть у зв`язку з тим, що їм невідоме місцезнаходження останнього.

Як вбачається із тексту позовної заяви та позиції відповідача, між сторонами позову досягнуто згоди щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно у вигляді спірної земельної ділянки, оскільки за відповідачем в порядку спадкування уже визнано право власності на дві земельні ділянки і розподіл часток спадщини між спадкоємцями за законом та за згодою між ними допускається згідно вимог ст. 1267 ЦК України.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід права та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємиць, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців із дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, згідно з ч.5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно до ч.1 п.г ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно з ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 200, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 316, 321, 1216, 1218, 1225, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ), в інтересах якого на підставі доручення про БВПД діє адвокат Фоменко Сергій Іванович (адреса: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання права власності на спадкове майно, - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , а саме: визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) розміром 11,77 га, яка належала ОСОБА_5 на підставі сертифікату серії НОМЕР_2 та яка розташована на території колишньої Атманайської сільської ради Якимівського району Запорізької області.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення у той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: