РІШЕННЯ

іменем України

30 травня 2019 рокуСправа №451/869/18
Провадження № 2/451/334/19

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Сахаревич М.М.

з участю: позивача, представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Радехові цивільну справу №451/869/18 за позовом ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_2 до Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , в інтересах позивача ОСОБА_2 , звернулася до суду із позовом до Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3 , яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті залишилось майно, а саме: земельна ділянка, розташована на території Вузлівської сільської ради, площею 1,1602 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З квітня 1999 року до 17 березня 2005 року, а отже на час відкриття спадщини, ОСОБА_2 , постійно проживав разом зі спадкодавцем за місцем реєстрації. Відповідно до ст. 1233 ЦК України він має право на спадкування за заповітом, але у визначений законом строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Заповіт було посвідчено Гудзінською ОСОБА_4 . Т., секретарем виконкому Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області, 30 серпня 1995 року за № 31. Позивач вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, з метою оформлення права на земельну ділянку. Просить ухвалити рішення, яким встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 у будинку по АДРЕСА_1 з квітня 1999 року до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивоч позовні вимоги підтримав просив позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Просила ухвалити рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області, скерував суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив розгляд справи проводити без участі представника (а.с.32).

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача та дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 від 16.05.2018 р., повторно видане Радехівським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, відповідний актовий запис за №10 (а.с.10).

Згідно копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , повторно виданим Райбюро ЗАГС 04.07.1952 р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі батьки значаться ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.9).

За життя спадкодавцем було здійснено розпорядження своїм майном, склавши заповіт 30.08.1995 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області Гудзінською С. Т, зареєстровано в реєстрі за №31, за яким все майно заповіла ОСОБА_2 (а.с.8).

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_3 , виданого 07.12.2005 року Радехівською райдержадміністрацією на підставі розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації від 22.11.2005 року №841, та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №57, вбачається, що земельна ділянка, площею 1,8099 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області, належала ОСОБА_3 (а.с.12).

Відповідно до довідки виконкому Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області №726 від 07.06.2018 р., на день смерті ОСОБА_3 - померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , в житловому будинку АДРЕСА_1 , проживав без реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син (а.с.7).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що позивач пропустив визначений законом строк для прийняття спадщини, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,200, 258-259, 263-265, 269, 279 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_4 ) разом із спадкодавцем ОСОБА_3 у будинку по АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, тобто смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області (с. Вузлове, вул..Львівська, 14, Радехівського району Львівської області) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_4 ), жителя АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 31.05.2019 року.