Ухвала

12 червня 2019 року

м. Київ

справа № 280/285/18

провадження № 61-11011ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 30 січня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 22 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» про захист прав споживача, відновлення порушеного права та відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» (далі - ТОВ «Лайфселл») в якому просив суд визнати незаконною відмову ТОВ «Лайфселл» надати вичерпну інформацію про тарифи на послуги, довідку про надані послуги та звіт про баланс особового номера НОМЕР_1 , визнати незаконними дії ТОВ «Лайфселл» щодо внесення з жовтня 2016 року змін до договору про надання послуг до вказаного номеру, визнати незаконними дії ТОВ «Лайфселл» зі списання у жовтні 2016 із абонентського рахунку телефону НОМЕР_1 ОСОБА_1 помісячної оплати, зобов`язати ТОВ «Лайфселл» розблокувати вихідні дзвінки з абонентського рахунку НОМЕР_1 , відшкодувати матеріальну шкоду у сумі 50, 00 грн, стягнути витрати по підготовці та подачі позовної заяви до суду у сумі 1 000, 00 грн та стягнути моральну шкоду у розмірі 1 000, 00 грн.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 30 січня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 22 квітня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У травні 2019 року ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати Коростишівського районного суду Житомирської області від 30 січня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 22 квітня 2019 року, а справу передати на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають

касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах

про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою,

яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 1 050, 00 грн, тобто суму, яка станом

на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921, 00 грн * 100 = 192 100, 00 грн).

Отже, справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга, є малозначною.

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин,

які передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подано касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 30 січня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 22 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» про захист прав споживача, відновлення порушеного права та відшкодування шкоди - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк