ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/9191/15-ц Номер провадження 22-ц/814/1212/19Головуючий у 1-й інстанції Середа А.В. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Пилипчук Л.І., Пікуля В.П.

за участю секретаря Філоненко О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 лютого 2016 року, ухвалене суддею Середою А.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до Кременчуцької міської ради Полтавської області, третя особа ОСОБА_1 про визнання незаконними розпорядження, дій та зобов`язання поновити на роботі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вищезазначеним позовом до Кременчуцької міської ради Полтавської області, третя особа ОСОБА_1 . про визнання незаконним Розпорядження секретаря міської ради Івка В.М. № 214-КВ від 05 серпня 2015 року про продовження терміну дії контракту з директором КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» ОСОБА_1 на постійній основі до 30 вересня 2018 року;

визнання незаконними дій Кременчуцької міської ради щодо відмови у дозволі ОСОБА_2 приступити до виконання обов`язків директора КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг»;

зобов`язання Кременчуцьку міську раду поновити її на посаді директора КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг».

У лютому 2016 року, в ході судового розгляду справи, ОСОБА_3 змінила свої позовні вимоги, просила залишити без розгляду частину її позовних вимог, що стосуються визнання незаконним розпорядження секретаря міської ради №214-КВ від 05 серпня 2015 року про продовження терміну дії контракту з директором Комунального підприємства "Спеціалізований комбінат ритуальних послуг" ОСОБА_1 , а також щодо зобов`язання Кременчуцької міської ради поновити її на посаді директора КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг», в іншій частині позовні вимоги залишила без змін.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08 лютого 2016 року уточнені позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано незаконними дії Кременчуцької міської ради щодо відмови у дозволі ОСОБА_2 приступити до виконання обов`язків директора КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг». Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 березня 2016 року заяву позивача задоволено. Позовну заяву ОСОБА_2 в частині позовних вимог щодо визнання незаконним Розпорядження секретаря міської ради Івка В.М. №214-КВ від 05 серпня 2015 року про продовження терміну дії контракту з директором КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» ОСОБА_1 на постійній основі до 30 вересня 2018 року та поновлення ОСОБА_2 на посаді директора КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» - залишено без розгляду (том 1 а.с. 213).

Не погодившись з рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08 лютого 2016 року, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ОСОБА_1 просив скасувати оскаржуване ним судове рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог (визнаних представником відповідача) - відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що Кременчуцька міська рада є неналежним відповідачем у справі та в неї відсутні повноваження, передбачені ст. 174 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи).

Крім того, вказує, що трудові відносини між позивачем та відповідачем регулюються контрактом і закінчення строку дії контракту є підставою для припинення трудових відносин, тому у ОСОБА_2 відсутнє право обіймати займану нею раніше посаду. Приймаючи визнання відповідачем частини позовних вимог, суд порушив його права, оскільки строк дії укладеного з ним контракту не закінчився і підстав для його звільнення немає.

На апеляційну скаргу ОСОБА_1 своє заперечення подала Кременчуцька міська рада, в якому, спростовуючи доводи скаржника, просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а оскаржуване рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08 лютого 2016 року залишити без змін.

15.12.2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, п. 9 статті 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень якого передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017 р.), суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення районного суду було предметом перегляду суду апеляційної та касаційної інстанції.

Так, ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 12 травня 2016 року рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08 лютого 2016 року було залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 13.02.2019 року касаційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково, ухвала Апеляційного суду Полтавської області від 12 травня 2016 року скасована, а справа передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У судове засідання позивачка ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_1 не з`явилися. Повістки-повідомлення про день, час і місце розгляду справи неодноразово направлялися апеляційним судом на зазначені ними в апеляційній скарзі адреси та повернуті до суду апеляційної інстанції без вручення з відміткою поштового відділення «адресат відсутній». У зв`язку з чим та з метою дотримання прав учасників справи бути обізнаними про день, час і місце розгляду справи, зазначені особи повідомлені в порядку визначеному ч. 1 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик на веб-сайті суду.

Неявка осіб, належним чином повідомлених про день, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши представника відповідача, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, з підстав, визначених п. п. 1,3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що згідно з розпорядженням міського голови №554-Р від 16 листопада 2010 року ОСОБА_2 було призначено на посаду директора КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» з 18 листопада 2010 року.

18 листопада 2010 року між нею та Кременчуцької міською радою, в особі міського голови ОСОБА_4 , було укладено контракт, як з директором КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» на строк з 18 листопада 2010 року по 31 грудня 2011 року. Додатковою угодою було визначено термін дії контракту - з 18 листопада 2010 року по 31 грудня 2013 року. Вказаний контракт підписаний сторонами, і змін щодо строків його дії, сторонами не вносилось.

Згідно з розпорядженням міського голови № 340-КВ від 23 грудня 2013 року ОСОБА_2 була надана відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 24 грудня 2013 року по 18 травня 2016 року.

31 серпня 2015 року позивачем на ім`я секретаря міської ради Івка В.М. було подано заяву про переривання відпустки по догляду за дитиною та дозволу приступити до виконання посадових обов`язків директора з повним робочим днем з 07 вересня 2015 року.

09 вересня 2015 року позивач повторно звернулася з заявою про переривання відпустки по догляду за дитиною з дозволом стати до роботи з 15 вересня 2015 року.

22 жовтня 2015 року позивач звернулася до секретаря міської ради ОСОБА_5 з листом, в якому повідомила, що 02 листопада 2015 року вона перериває відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та приступає до виконання своїх обов`язків директора КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» з повним робочим днем, відповідно до укладеного раніше контракту. Виконком Кременчуцької міської ради № 01-13/1063 від 04 вересня 2015 року, повідомив позивача, що строк дії укладеного з нею контракту закінчився і його не було продовжено, тому на її посаду призначено нову особу на постійній основі та запропоновано розглянути інші вакантні посади для працевлаштування.

14 вересня 2015 року позивач отримала листа за № 01-13/1063 від виконкому Кременчуцької міської ради про те, що їй не можуть дозволити приступити до виконання посадових обов`язків директора КП «СКРП», оскільки посада директора ще не звільнена.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, представник відповідача Кременчуцької міської ради Полтавської області в судовому засіданні до початку судового розгляду справи по суті, в межах наданих їй повноважень, зробила усну заяву та подала письмову заяву про визнання позовних вимог в частині визнання незаконними дії Кременчуцької міської ради щодо відмови у дозволі ОСОБА_2 приступити до виконання обов`язків директора КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг». При задоволенні позову суд першої інстанції, застосувавши частину четверту статті 174 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржених рішень), вважав, що існують законні підстави для задоволення позову.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого суду.

Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскарженого рішення) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 вересня 2009 року роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Так, з мотивувальної частини рішення вбачається, що суд першої інстанції дійшов висновку, що наявність заяви про визнання позову відповідачем є безумовною підставою для задоволення позову, яка не потребує додаткового обговорення, аналізу і відповідних висновків суду.

Разом з тим, такі висновку суду суперечать вищенаведеним положенням процесуального законодавства, яке передбачає дві підстави для відмови в прийнятті визнання відповідачем позову, якщо таке визнання: (а) суперечить закону; (б) порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Оцінюючи заяву представника Кременчуцької міської ради, колегія суддів зауважує, що визнання позовної вимоги про визнання незаконними дії Кременчуцької міської ради щодо відмови у дозволі ОСОБА_2 приступити до виконання обов`язків директора КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» об`єктивно впливає на права та інтереси третьої особи ОСОБА_1 , який на момент розгляду справи займав згадану посаду на законних підставах.

Як засвідчено звукозаписом судового засідання, що відбулось 08 лютого 2016 року в Автозаводському районному суді м. Кременчук Полтавської області, представник третьої особи Леошко Д.В. Малека І.В. висловила заперечення проти задоволення заяви про часткове визнання позову, посилаючись на положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України. Наполягала на розгляді справи по суті заявлених позовних вимог.

Разом з тим, суд першої інстанції безпідставно залишив поза увагою заперечення третьої особи, чиї трудові права порушує факт задоволення заяви відповідача про часткове визнання позову, і прийшов помилкового висновку про задоволення позову в частині остаточних позовних вимог, обґрунтувавши його самим фактом визнання позову відповідачем.

Аналізуючи остаточні позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання незаконними дії Кременчуцької міської ради щодо відмови у дозволі ОСОБА_2 приступити до виконання обов`язків директора КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг», колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини третьої статті 21 КЗпП України, контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки та відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення й організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Згідно з положеннями пункту 6 статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці. Пунктом 8 цієї ж статті визначено, що підставою припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не заперечувала проти оформлення з нею трудових відносин шляхом укладення контракту, що підтверджується її підписами, тому її права в цій частині не порушувались.

Відповідно до п. 4.2. Контракту від 18.11.2010 року контракт припиняється після закінчення строку дії контракту.

Пунктом 4.6. Контракту встановлено що за два місяці до закінчення строку дії контракту він може бути за угодою Сторін продовжений або укладений на новий чи інший строк.

Також, пунктом 5.1. вказаного Контракту визначено, що він діє з 18.11.2010 року до 31.12.2011 року включно.

Додатковою угодою до контракту з директором комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг», укладеного 18.11.2010 року, що була підписана ОСОБА_6 та міським головою ОСОБА_4 . 05.12.2011 року пункт 5.1. розділу 5 «Термін дії та інші умови контракту» викладено у такій редакції: «Цей контракт діє з 18.11.2010 року до 31.12.2013 року». Також додатковою угодою встановлено, що інші пункти контракту діють в чинній редакції.

Як зазначалось вище, згідно з розпорядженням міського голови № 340-КВ від 23 грудня 2013 року ОСОБА_2 була надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 24 грудня 2013 року по 18 травня 2016 року.

При цьому, строк дії контракту, який закінчувався 31.12.2013 року, за два місяця, як це передбачено п. 4.6. Контракту від 18.11.2010 року, з позивачкою не продовжувався. Контракт з ОСОБА_2 на новий чи інший строк не укладався.

Також, як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, 05.08.2015 року відповідно до розпорядження виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 214-КВ продовжено термін дії контракту, укладеного з ОСОБА_1 , директором комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг», до 30.09.2018 року шляхом укладення додаткової угоди.

Таким чином, на час подання Погрібною ОСОБА_7 І. заяв від 31.08.2015 року, 09.09.2015 року, 22.10.2015 року про переривання відпустки по догляду за дитиною та надання дозволу приступити до виконання обов`язків директора КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» вказану посаду займав ОСОБА_1 відповідно до укладеного з ним контракту. Строк дії контракту, укладеного між позивачкою ОСОБА_2 та відповідачем закінчився 31.12.2013 року і, як зазначалось вище, він сторонами не продовжувався.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відповідач обґрунтовано відмовив позивачці у наданні дозволу приступити до виконання обов`язків директора КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг», запропонувавши їй розглянути інші вакантні посади для працевлаштування відповідно до ст. 184 КЗпП України.

Тому рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області в частині задоволення позову ОСОБА_2 та визнання незаконними дії Кременчуцької міської ради щодо відмови у наданні їй дозволу приступити до виконання обов`язків директора КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції задовольняється апеляційна скарга ОСОБА_1 , а рішення суду першої інстанції скасовується з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, понесені ним витрати зі сплати судового збору за оскарження рішення суду у розмірі 1071,84 грн. (а.с. 189, 208) підлягають відшкодуванню позивачкою відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. п. 3,4, ст.ст. 382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08 лютого 2016 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Кременчуцької міської ради Полтавської області, третя особа ОСОБА_1 -відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1071,84 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Чумак О.В.

Судді Пилипчук Л.І.

Пікуль В.П.