Дата документу 18.06.2019 Справа № 554/1707/19
Провадження № 2/554/1285/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі

головуючого судді Гольник Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Бакулей А.С.,

представника позивача Яресько Н.В.,

розглянувши в залі судових засідань Октябрського районного суду м. Полтави цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Третя особа Перша Полтавська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

28.02.2019 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом про визнання права власності на спадкове майно. Позов обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_6 . На час смерті останньому належала 3/10 житлового будинку по АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок розташованій на земельній ділянці, яка перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і батька позивача. Всі співвласники земельної ділянки отримали державний акт на право власності на земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_1 з цільовим призначенням 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчих споруд (кадастровий № НОМЕР_1 ) та 0,0084 га для ведення садівництва (кадастровий № НОМЕР_2 ).

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24.09.2012 року були визначені частки всіх співвласників спільної сумісної власності земельних ділянок і проведений реальний розподіл земельних ділянок між співвласниками, та за ОСОБА_6 було визнано право спільної часткової власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2 частин, що становить 325 кв.м., а також було визначено реальний розподіл земельної ділянки між співвласниками, відповідно до висновку судового експерта ОСОБА_7 О, який зберігається в матеріалах цивільної справи №2/1622/5594/2012.

Оскільки вказане рішення суду не було зареєстровано за час життя ОСОБА_6 ні в реєстрі нерухомого майна, ні в земельному реєстрі, то 26.07.2018 року позивачу було відмовлено у державній реєстрації. Відсутність реєстрації належної частки земельної ділянки, виділеної батькові позивача, призвела до того, що 19.09.2018 року державний нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії. У зв`язку з цим позивач звернулася до суду та просила визнати право власності у порядку спадкування за позивачем та відповідачем ОСОБА_2

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави суду від 05.03.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі, а саме ухвалити рішення суду, яким визнати за позивачем право власності на спадкове майно, що належало її батькові ОСОБА_6 , а саме на Ѕ частину належної йому відповідно до рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 24.09.2012 року у справі № 2/1622/5594/2012 р. частину земельної ділянки розміром 325 кв. м, яка відповідно до акту про право перебуває у спільній сумісній власності за адресою АДРЕСА_1 , а саме земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий № НОМЕР_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, та земельна ділянка площею 0,0084 га, кадастровий № НОМЕР_2 , цільове призначення для ведення садівництва. Іншу половину цієї земельної ділянки визнати за відповідачем ОСОБА_2

У судове засідання відповідачі та третя особа не з`явилися.

Від відповідачів надійшли заяви, у яких вони просили суд розглядати справу у їх відсутність, позов визнають у повному обсязі, проти його задоволення не заперечують.

Третя особа направила заяву про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні справи поклалися на розсуд суду.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 (а.с. 28).

На час смерті ОСОБА_6 належала 3/10 частина житлового будинку по АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці, яка перебуває у спільній сумісній власності відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та померлого ОСОБА_6

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_4 від 24.11.2009 року площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчих споруд та Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_5 від 24.11.2009 року площею 0,0084 га з цільовим призначенням для ведення садівництва належить співвласникам ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності (а.с.8-11).

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24.09.2012 року за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про визначення частки у праві спільної сумісної власності, реальний розподіл земельної ділянки (провадження №2/1622/5594/2012) визначені частки всіх співвласників спільної сумісної власності земельних ділянок і проведений реальний розподіл земельних ділянок за адресою АДРЕСА_1 , між співвласниками. За ОСОБА_6 визнано право спільної часткової власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2 частин, що становить 325 кв. м, а також було визначено реальний розподіл земельної ділянки між співвласниками відповідно до висновку судового експерта ОСОБА_9 , який зберігається в матеріалах вказаної цивільної справи (а.с. 16-18).

Після смерті ОСОБА_6 відрилася спадщина та Першою полтавською державною нотаріальною конторою 23.11.2017 року заведено спадкову справу № 388/2017 щодо його майна, відповідно до матеріалів якої після смерті останнього прийняли спадщину доньки спадкодавця ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 21).

Вказані спадкоємці отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку у спадщині, яка складається з 3/10 часток житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за номером АДРЕСА_1 який належав спадкодавцеві на підставі Свідоцтва № НОМЕР_6 на право особистої власності на житловий будинок, виданого Управлінням житлово-комунального господарства м. Полтави 15.12.21990 року, право власності на який зареєстрований Полтавським міжміським бюро технічної інвентаризації 15.12.1990 року в реєстровій книзі № 3, за реєстровим № 64. Свідоцтво про право на спадщину на 3/20 частки вказаного майна видано позивачу ОСОБА_1 (а.с. 4).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності право власності на 3/20 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , належні ОСОБА_1 ,. зареєстровані за № 101 (а.с. 7).

26.07.2018 року позивач отримала рішення про відмову в державній реєстрації права власності на земельну ділянку за кадастровим № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 з огляду на те, що в рішенні Октябрського районного суду м. Полтави від суду 24.09.2012 року (провадження № 2/1622/5594/2012) в резолютивній частині не вказані кадастрові номера земельних ділянок, що позбавило можливості державного реєстратора встановити набуття речових прав на заявлене нерухоме майно (а.с.12-13, 14-15).

Відсутність реєстрації належної частки земельної ділянки, виділеної батькові позивача, призвела до того, що постановою від 19.09.2018 року № 2376/02-31 державним нотаріусом відмовлено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, та частку земельної ділянки площею 0,0084 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , цільове призначення для ведення садівництва, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 їх батька ОСОБА_6 (а.с. 19-20).

Згідно з ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу (далі ЦК) України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому питання щодо оформлення права власності на нерухоме майно можливо вирішити лише за спадкоємцями померлої особи в судовому порядку.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст.1220, ч. 1 ст. 1222, ч. 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

У відповідності до положень ст. 1269 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину.

У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 89 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.

У відповідності до норм ч. 2, 4 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Верховний Суд України висловив аналогічну позицію з аналізу норм ст. 120, 125 ЗКУ при розгляді справ № 6-841цс16, №334/2465/14-ц, та інших, при застосуванні положень статті 120 ЗК України в поєднанні з нормою статті 125 цього Кодексу слід виходити з того, що в разі переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Стаття 131 ЗК України передбачає таку підставу набуття права власності на земельну ділянку як її успадкування.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що до складу спадкового майна за померлим ОСОБА_6 входить частина земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , яка відповідно до Державних актів перебуває у спільній сумісній власності та складається із двох земельних ділянок: одна площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, та другої площею 0,0084 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , цільове призначення: для ведення садівництва. Оскільки рішенням суду було визначена за ОСОБА_6 частка земельної ділянки, яка перебувала у спільній сумісній власності, а також встановлений її реальний розподіл, то вказані права та обов`язки щодо земельної ділянки переходять до спадкоємців. Отже, до складу спадкового майна входить 3/10 земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , яка відповідно до Державного акту перебуває у спільній сумісній власності та складається із земельних ділянок площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, та площею 0,0084 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , цільове призначення для ведення садівництва. Розмір цієї земельної ділянки становить 325 кв.м, яка виділена відповідно до рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 24.09.2012 року (провадження № 2/1622/5594/2012 р.), та успадковується доньками ОСОБА_6 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у рівних частках, а саме по Ѕ частки земельної ділянки.

Отже суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме в частині визнання права власності у порядку спадкування за позивачем ОСОБА_1 , оскільки позовні вимоги в цій частині підтверджені належними та допустимими доказами, наданими позивачем.

Водночас суд позбавлений такої можливості визнавати право власності за відповідачем ОСОБА_2

На підставі викладеного та ст. ст. 16, 1216, 1218, 1220,1222,1223,1225,1261 ЦК України, ст. ст. 89, 120,131 ЗК України, керуючись ст. 12, 13, 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що належало її батькові ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на Ѕ частки належної йому відповідно до рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 24.09.2012 року (провадження № 2/1622/5594/2012 р.) земельної ділянки розміром 325 кв.м, що становить 3/10 частини земельної ділянки, яка відповідно до Державних актів перебуває у спільній сумісній власності та розташована за адресою АДРЕСА_1 земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, та земельної ділянки площею 0,0084 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , з цільовим призначенням для ведення садівництва.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відомості про учасників, які брали участь у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_5

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_9 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_10 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_11 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_6 .

Третя особа: Перша Полтавська державна нотаріальна контора, , адреса місцезнаходження: м. Полтава, вул. Гоголя, буд. 11.

Суддя Л.В.Гольник