Справа № 697/1954/19
Провадження № 2/697/592/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді Льон О.М.

за участю секретаря с/з - Дрянової Н.В.

представника позивача - Хорошун ОСОБА_1

представника відповідача Грачової Т.Г.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Каневі Черкаської області цивільну справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Канівського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачем вони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на її утриманні. Протягом останнього часу, відносини в сімейному житті між сторонами погіршувались, що в кінцевому випадку призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільне проживання, шлюбні стосунки та ведення ними спільного господарства припинено з червня місяця 2019 року та за її глибоким переконанням, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, тому позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Син проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач в добровільному порядку не надає. Тих грошових коштів, що не систематично надає відповідач не достатньо для утримання та виховання дитини. У позивача та відповідача різний фінансовий бюджет, спільне господарство ними не ведеться, проживають окремо.

Відповідач не належно виконує покладений на нього обов`язок у відповідності до приписів ст.180 Сімейного кодексу України стосовно утримання своєї дитини. Тих коштів, що заробляє позивач недостатньо для того, щоб належним чином забезпечити дитину всім необхідним. На момент звернення до суду між ними не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов`язку утримувати свого неповнолітнього сина. Вважає, що вона має всі необхідні підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття (не враховуючи додаткових витрат) в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач працездатний, отримує регулярний стабільний дохід, працює на високооплачуваній роботі, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому відповідач може сплачувати вказаний розмір аліментів. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 50% встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 06 червня 2019 року і до досягнення сином повноліття з індексацією відповідно до закону. Витрати із сплати судового збору покласти на відповідача.

В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:

Ухвалою суду від 06.08.2019 у справі відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначено на 21.08.2019.

22.08.2019 представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву (а.с.117,118).

Ухвалою суду від 04.09.2019 витребувано докази по справі (а.с.90-92).

Ухвалою суду від 24.09.2019 у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів по справі відмовлено.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 адвокат Хорошун О.В., яка діє на підставі ордеру серії ЧК №111195 від 20.08.2019 (а.с.25) позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача також витрати понесені позивачем на правничу допомогу у розмірі 8028 грн., про що надала суду відповідний розрахунок.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Грачова Т.Г., яка діє на підставі ордеру серії ЧК №71424 від 13.08.2019 та довіреності від 28.05.2019 (а.с.15,17) у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала щодо стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на сина ОСОБА_5 , 2015 року народження у розмірі 1/4 частки від його заробітку, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду - 05.08.2019. Заперечувала щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 8028 грн., оскільки вважає їх безпідставними, так як представником позивача не надано суду квитанції про сплату цих послуг позивачем.

Суд, вислухавши представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є батько: ОСОБА_3 та мати: ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Згідно копії Актів, складених мешканцями будинку АДРЕСА_1 та підписаних директором ТОВ Проджент Консалтинг 1 від 31.07.2019 (а.с.6,7) вбачається, що позивач ОСОБА_4 та її син ОСОБА_4 , 2015 р.н. проживають в АДРЕСА_2 .

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст.180 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У судовому засіданні встановлено та не заперечувалося сторонами, що відповідач ОСОБА_3 з 2010 року є клієнтом ТОВ Марлоу Навігейшн Україна та йому неодноразово були надані посередницькі послуги з працевлаштування на судна іноземних судновласників, що підтверджується інформацією, наданою генеральним директором ТОВ Марлоу Навігейшн Україна №1/48 від 12.09.2019 (а.с.99), та відповідно, починаючи з 2017 року ОСОБА_3 був працевлаштований на посаді старшого помічника капітана на т/х ВВС ТОРАZ у періоди: з 01.04.2017 по 02.08.2017; з 16.12.2017 по 18.05.2018; з 16.09.2018 по 06.02.2019; та з 05.06.2019 по теперішній час. Приблизна тривалість контракту 4 місяці.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України).

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч.5 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі, сплата аліментів одним з батьків, а в даному випадку батька, який живе окремо, є однією з форм його участі в утриманні сина. Оскільки відповідач є батьком дитини, тому нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття.

При цьому, суд критично оцінює та приходить до висновку щодо необґрунтованості позивачем заявленого розміру аліментів, які остання просить стягнути з відповідача в позовній заяві, а саме в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) з індексацією відповідно до закону та щодо часу з якого необхідно стягувати аліменти.

Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем та його представником не наведено суду доказів на підтвердження необхідності стягнення з відповідача аліментів саме в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) для забезпечення належного розвитку та належного рівня життя дитини, а також доказів вживання заходів щодо одержання аліментів з відповідача, передбачених ч.5 ст. 191 СК України, що давало б можливість присудження аліментів за минулий період.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що положеннями статті 184 СК України передбачено обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, обов`язку проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом в частці від всіх видів доходу боржника законодавством України не передбачено.

Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов їх життя, їх повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.08.2019 і до повноліття дитини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Що стосується вимог про стягнення з відповідача понесених судових витрат, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн. у частині позовних вимог про стягнення аліментів, від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У судовому засіданні адвокатом Хорошун О.В. надано суду договір про надання правової допомоги №25 від 19.08.2019 (а.с.26), детальний розрахунок правничої допомоги (а.с.127) та акт прийому-передачі наданої правової допомоги від 11.10.2019 (а.с.126).

З наданого розрахунку правничої допомоги вбачається, що адвокатом Хорошун О. ОСОБА_6 було надано правничі послуги на суму 8028 грн., які складаються з наступного:

- зустріч та консультація клієнта (30 хв.);

- вивчення наданих документів (60 хв.);

- вивчення законодавства та судової практики (60 хв.);

- вироблення та узгодження правової позиції (30 хв.);

- підготовка процесуальних документів: адвокатських запитів (120 хв.);

- підготовка клопотання про витребування доказів ( 60 хв.);

- участь у судових засіданнях (120 хв.), всього кількість витраченого часу адвокатом складає 480 хв.

Підписуючи Акт прийому-передачі наданої правової допомоги від 11.10.2019 (а.с.126) адвокат Хорошун О.В. та позивач ОСОБА_4 підтвердили надання правової допомоги належним чином, її повну оплату та відсутність будь-яких взаємних претензій з приводу її надання.

Вивчивши вище вказаний розрахунок, суд вважає за необхідне зазначити, що вартість наданих адвокатом послуг по справі №697/1954/19 за ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, у розмірі 8028,00 грн. обраховано з розрахунку 50% від прожиткового мінімуму на одну особу, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», на день надання такої допомоги, за одну годину роботи адвоката, про що зазначено безпосередньо в самому договорі про надання правової допомоги №25 від 19.08.2019 (п.4.3 Договору).

Щодо твердження представника відповідача адвоката Грачової Т.Г. про безпідставність заявленої вимоги про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, оскільки адвокатом не надано суду квитанції про сплату цих послуг позивачем, суд зазначає наступне.

П.4.2 Договору про надання правової допомоги №25 від 19.08.2019 передбачено, що сторони даного договору погодили, що розмір гонорару буде визначено згідно розрахунків та оформлений Актом наданих послуг, на основі даних якого клієнт зобов`язаний буде перерахувати кошти, що становлять у сумі розмір гонорару та понесені адвокатом документально підтверджені оперативні витрати, на банківський рахунок, який буде визначено адвокатом у Акті наданих послуг. Таким чином, сторони в договорі погодили, що належне виконання послуг підтверджується актом прийому-передачі наданих послуг.

У постанові Верховного Суду від 16.05.2019 по справі №823/2638/18 зроблено висновок про те, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права.

Оскільки представником позивача доведено належними та допустимими доказами факт надання позивачу юридичних послуг на виконання договору, а тому у суду наявні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині відшкодування понесених судових витрат.

Розподіл судових витрат між сторонами врегульовано ст. 141 ЦПК України, відповідно до ч.3 якої передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Надання доказів про розмір витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічний правовий висновок викладений у додатковій постанові Верховного Суду по справі №910/15944/17 від 24.01.2019.

Суд вважає неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг кількість витрачених годин, а відтак, вважає за необхідне зменшити їх кількість за надані послуги: вивчення наданих документів, законодавства та судової практики з 120 хв. до 60 хв., підготовку процесуальних документів: адвокатських запитів (які є майже однаковими за змістом) з 120 хв. до 60 хв., участь у судових засіданнях з 120 хв. до 105 хв., тривалість проведення яких підтверджується журналом судового засідання та робочою копією СD диску.

Таким чином, з 8028 грн., заявлених представником позивача, як вартість витрат на професійну правничу допомогу адвоката у суді, суд вважає за можливе задовольнити 5770,13 грн., виходячи з розрахунку: 345хв./60хв.=5,75; 5,75х1003,5=5770,13 грн., а тому враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України, беручи до уваги вище викладене, а також те, що позовні вимоги задоволено частково, суд вважає за можливе стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу саме у розмірі 5770,13 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 81, 133, 137, 141, 259, 265,268, 273, 354, 430 ЦПК України, ст.ст.180-183, 194 СК України, суд -,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої в АДРЕСА_4 , проживаючої в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.08.2019 і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої в АДРЕСА_4 , проживаючої в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 5770,13 грн. (п`ять тисяч сімсот сімдесят гривень 13 коп.)

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 18 жовтня 2019 року.

Головуючий О . М . Льон