Справа №: 164/431/19
Категорія: 310010000
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Оліферчук І.В.,

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 9 жовтня 1996 року Маневицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 60. Від даного шлюбу вони неповнолітніх чи малолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. Подальше спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими. Фактично їх сім`я розпалася, шлюб збережений бути не може. Розірвати шлюб в добровільному порядку через органи ДРАЦСу відповідач відмовляється, а тому він був змушений звернутись до суду. Вважаючи, що їх сім`я розпалась з вини відповідача, ОСОБА_1 просив шлюб між ними розірвати.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер, а тому настоює на його розірванні. Просив не надавати термін для примирення, оскільки це нічого не змінить в їх стосунках. Стверджує, що з моменту його звернення з позовом до суду їх відносини тільки погіршились.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, проти їх задоволення заперечує. Підтвердила, що розірвати шлюб в добровільному порядку через органи ДРАЦСу вона відмовлялася, хоча позивач їй пропонував це зробити. Вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про їх місце проживання між ними немає. Проти задоволення позову заперечує, оскільки вважає, що позивач ще може в подальшому змінити свою думку та відмовитись від заявлених позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що 9 жовтня 1996 року Маневицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області було зареєстровано шлюб позивача ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_2 , актовий запис № 60. Від даного шлюбу вони неповнолітніх чи малолітніх дітей не мають. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося. Вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. Подальше спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими. Фактично їх сім`я розпалася, шлюб збережений бути не може. Розірвати шлюб в добровільному порядку через органи ДРАЦСу відповідач відмовляється. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, будучи впевненим, що їх сім`я розпалась.

Відповідно до ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні позовних вимог суд бере до уваги, що відповідачем ОСОБА_2 відповідно до ст. 81 ЦПК України не подано суду доказів про безпідставність заявлених позивачем вимог.

Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сім`я між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. Подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам.

Підстав для зупинення розгляду справи і призначення подружжю строку для примирення в судовому засіданні не встановлено.

За бажанням відповідача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище - ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 133, 258-259, 263-265, 268, 280-284, 289, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 9 жовтня 1996 року Маневицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 60, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище - ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Невар