Справа № 459/3001/19
Провадження № 6/459/197/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Рудакова Д.І.,

з участю секретаря судового засідання Сиванич У.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді подання старшого державного виконавця Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець звернулася до суду з даним поданням.

Згідно з ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

З огляду на дану норму Конституції України, слід прийти до висновку, що обмеження особи права вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, є обмеженням її конституційного права на свободу пересування, гарантованого державою.

Згідно зі ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.19 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно з ч.1 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Судом встановлено, що на виконанні у Червоноградському МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження № 41248868 з виконання виконавчого листа № 2-1572, виданого 02.07.2008 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Асей» 153 656,43 грн. завданих збитків.

18.12.2013 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, 20.01.2014 року постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно з відповідями реєструючих органів м. Червонограда за боржником не зареєстровано транспортних засобів, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , нерухомого майна за ним не зареєстровано, на обліку у центрі зайнятості не перебуває, страхових виплат не отримує, неодноразово перетинає державний кордон України.

Як видно з акту державного виконавця від 21.01.2014 року при виході на дільницю за місцем реєстрації ОСОБА_1 двері відчинив троюрідний брат останнього та повідомив, що ОСОБА_1 за цією адресою не проживає, останній проживає: Рівненська область АДРЕСА_2 Радивилівський район, с АДРЕСА_3 .

Верховний суд України у Судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року зазначає:

«Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На підставі наведеного вище можна зробити висновок, що поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не перешкоджають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо)».

Як вбачається з матеріалів подання, у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують одержання боржником усіх документів, що виносились у процесі виконання виконавчого провадження, які передбачені вимогами Закону України «Про виконавче провадження», а також доказів, що останній ухиляється від виконання зобов`язання. В матеріалах подання не міститься жодного виклику державного виконавця та не надано доказів того, що такий виклик направлявся боржнику ОСОБА_2 В ОСОБА_3 Державним виконавцем не надано доказів того, що боржник отримав такий виклик державного виконавця. В матеріалах справи відсутні відомості про вручення боржнику вказаного виклику як особисто, так і шляхом поштових пересилань.

З матеріалів справи не вбачається, що боржник ухилявся від виконання свого зобов`язання, оскільки відсутні докази отримання ним викликів про явку до відділу державної виконавчої служби та постанов про відкриття виконавчого провадження. Крім цього, державним виконавцем в поданні не наведено доказів того, що боржник вчиняє дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання, та які унеможливлюють чи ускладнюють виконання виконавчого листа.

В матеріалах подання суду не надано доказів ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням. Саме по собі невиконання боржником зобов`язання, відсутність достатнього майна для погашення заборгованості, - не свідчить про вчинення ним умисних дій щодо ухилення від виконання рішення суду.

Суд наголошує, що саме державний виконавець зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права особи у виконавчому провадженні.

За таких обставин, подання не задовольняється.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 24.10.2019 року.

Суддя: підпис Д. І. Рудаков

Згідно з оригіналом.

Ухвала не набрала законної сили.

Суддя Д.І. Рудаков

Помічник судді І.Р. Сегедіна

24.10.2019 року