Справа № 752/173/17
Провадження № 2/369/1058/19
РІШЕННЯ

Іменем України

21.05.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Ярмак О.В.,

за участю:

представника позивача Чекалюка О. А.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Моторне (транспортне) страхове бюро України, про стягнення суми страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» звернулось до суду з позовом до Відповідача ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в порядку регресу, посилаючись на те, що 04 січня 2014 року о 15:00 год. по вул. Горького, 176 в м. Києві сталася ДТП за участю автомобілів «Фольксваген» з номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Фольксваген», з номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

На час ДТП автомобіль «Фольксваген», з номерним знаком НОМЕР_2 , був застрахований у Приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС» за договором добровільного страхування № А 352638 від 26.07.2013 року.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.02.2014 року № 752/380/14-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП по факту ДТП 04 січня 2014 року.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Фольксваген», з номерним знаком НОМЕР_2 , становить 46 725,84 грн., які Позивач сплатив згідно платіжного доручення про сплату страхового відшкодування на підставі страхового акту № 10721Р/34/2012 від 03.05.2012 р. з відповідними розрахунками страхового відшкодування.

Позивач вказує, що внаслідок виплати страхового відшкодування у Позивача виникло право вимоги до Відповідача на підставі ст. 993 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України «Про страхування», а тому Відповідач повинен відшкодувати Позивачу шкоду згідно уточнення та зменшення позовних вимог в розмірі 27 149,81 грн..

У судове засідання представник позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» з`явився, уточнені та зменшені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 з`явився, заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити в їх задоволенні.

У судове засідання представник третьої особи Моторного (транспортного) страхового бюро України не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без присутності представника.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 січня 2014 року о 15:00 год. по вул. Горького, 176 в м. Києві сталася ДТП за участю автомобілів «Фольксваген» з номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Фольксваген», з номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. В діях водія ОСОБА_2 вбачається порушення п.п. 2.3 б, 3.21 ПДР України.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.02.2014 року № 752/380/14-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП по вказаному факту ДТП.

На час ДТП автомобіль «Фольксваген», з номерним знаком НОМЕР_2 , був застрахований у Приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС» за договором добровільного страхування № А 352638 від 26.07.2013 року.

Згідно Рахунку № 2 від 08.01.2014 року та Калькуляції до рахунку № 2 від 08.01.2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Фольксваген», з номерним знаком НОМЕР_2 , становить 46 725,84 грн.

27.01.2014 року Позивач на підставі Страхового акту № 1740Р/34/2014 від 24.01.2014 року, Розрахунку суми страхового відшкодування сплатив грошові кошти у розмірі 42149,48 грн., що підтверджується Платіжним дорученням № 4669 від 27.01.2014 року.

Починаючи з 30.05.2016 року Відповідач перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, як учасник бойових дій, що підтверджується Листом Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області № 2935 від 06.09.2018 року (Посвідчення № 575737).

Позивач звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України за виплатою страхового відшкодування, керуючись ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату страхового відшкодування з урахуванням фізичного зносу у розмірі 19 576,03 грн.

Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За змістом ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону.

В п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Разом з тим, відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то страховик, який виплатив страхове відшкодування, на підставі статті 1194 Цивільного кодексу України має право звернутися безпосередньо до винуватця з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року, вказується, що при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам належить виходити з положень ст.453 ЦК ( 1540-06), статей 48, 51, 52, 54, 56, 57 Закону України «Про власність».

Зокрема, слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий.

Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку з заподіянням шкоди майну.

Згідно п. 14, 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року визначено, що відповідно до статті 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Так, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Зношеність не повинна враховуватись, так як стягуються не збитки у виді ринкової вартості транспортного засобу до ДТП, а необхідна сума, яка була витрачена на ремонт, і Позивач не зобов`язаний розшукувати зношені деталі для ремонту автомобіля.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог згідно поданого представником позивача клопотання про уточнення та зменшення розміру позовних вимог, а саме в розмірі 27 149,81 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 993, 1188, 1194 Цивільного кодексу України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» 27 149 грн. 81 коп. суми страхового відшкодування та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн.

Інформація про позивача: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», Код , місцезнаходження: 03062, м. Київ, пр-т. Перемоги, 65.

Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Інформація про третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Моторне (транспортне) страхове бюро України, Код , місцезнаходження: м. Київ, Русанівський бульвар, 8.

Повне рішення суду складено 07 червня 2019 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.