Єдиний унікальний номер 235/7739/18
Провадження №2/235/370/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Бородавки К.П.

за участю секретаря судового засідання Григор`євої С.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Покровська в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням остаточної його редакції (а.с.53-56) та ухвали суду від 30.05.2019 про залишення позову в частині вимог без розгляду, просить:

- визнати спільною сумісною власністю подружжя, його та ОСОБА_2 (далі - відповідач), наступне майно:

1) група будівель - об`єкта групи «А», до якої входить адміністративна будівля з підвалом та ганком, цегляна будівля майстерень, гараж, туалет, огорожа;

2) причіп легковий - В, модель 750-221 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2012;

- визнати за ним право приватної власності на 1/2 частину групи будівель - об`єкта групи «А», розташованої за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати за ним право приватної власності на 1/2 частину причепу легкового - В, модель 750-221 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2012.

В обґрунтування позову зазначено, що за час подружнього життя позивачем та відповідачем було придбане спірне майно, яке, враховуючи приписи СК України, є їхньою спільною сумісною власністю. Шлюб між позивачем та відповідачем розірваний.

Посилаючись на приписи статей 60, 61, 63, 70, 71 СК України та ст.372 ЦК України, зазначає, що таке майно підлягає розподілу.

Відповідач звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому, з урахуванням ухвали суду від 30.05.2019 про залишення частини позовних вимог без розгляду, просить суд:

- визнати спільною сумісною власністю її та ОСОБА_1 наступне майно:

1) група будівель-об`єкта групи «А», до якої входить адміністративна будівля з підвалом та ганком, цегляна будівля майстерень, гараж, туалет, огорожа, розташована за адресою: АДРЕСА_1, яку було придбано 17.09.2005;

2) причіп легковий - В, модель 750-221 реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, придбаний 26.09.2013;

- визнати за собою право власності на 1/2 частину вищевказаної групи будівель- об`єкта групи «А»;

- визнати право власності ОСОБА_1 на:

1) 1/2 частину групи будівель-об`єкта групи «А», до якої входить адміністративна будівля з підвалом та ганком, цегляна будівля майстерень, гараж, туалет, огорожа, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

2) причіп легковий - В, модель 750-221 реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, придбаний 26.09.2013 року.

В обґрунтування вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 зазначила, що за період перебування у шлюбі з ОСОБА_1 , спільного проживання і спільного ведення господарства ними було придбане спірне майно, а тому, враховуючи приписи статей 60, 61, 70 СК України, таке майно є їхньою з ОСОБА_1 спільною сумісною власністю, так як на його придбання витрачались спільні сумісні грошові кошти, і це майно необхідно поділити.

Правом участі в судовому засіданні учасники справи не скористались, представники позивача та відповідача - адвокати Крайній О.В. та Очеретько О.В. подали заяви про розгляд справи без їхньої участі.

В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутністю учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів, що стосуються предмету заявленого спору, судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.06.1993, який було розірвано рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10.12.2015, що набрало законної сили 28.12.2015 (а.с.8, 33, 34). За змістом вказаного рішення шлюбні відносини між сторонами припинені з липня 2014 року.

Згідно з договором купівлі-продажу від 17.09.2005, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О., ОСОБА_2 придбала у власність групу будівель-об`єкта групи «А» за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8488914 від 29.09.2005 в Красноармійському БТІ 27.09.2005 зареєстровано право власності ОСОБА_2 на вказаний об`єкт нерухомого майна (а.с.10).

За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 причіп легковий - В, модель 750-221 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2012, зареєстрований 26.09.2013 на ім`я ОСОБА_2 (а.с.11).

Зважаючи на наведені обставини та зміст спірних правовідносин, суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з п.3 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

В п.23 Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11 роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Згідно з п.24 вказаної Постанови не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них.

Враховуючи наведені законодавчі приписи, оскільки спірне майно придбано ОСОБА_2 під час шлюбу, таке майно не відноситься до речей індивідуального користування, ані позивачем, ані відповідачем не зазначається про придбання спірних об`єктів за кошти, які належали одному з подружжя особисто, а навпаки обидві сторони просять визнати спірне майно таким, що є спільною сумісною власністю, суд доходить висновку, що спірні об`єкти є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

За приписами ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст.70 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

При поділі майна суд виходить із того, що коли між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов`язку компенсувати другому з подружжя його частку грошима.

Відповідно до ч.2 ст.183 Цивільного кодексу України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Спірні об`єкти є саме такими речами, оскільки їх поділ в натурі без втрати цільового призначення неможливий.

Згідно із ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності на 1/2 частину спірного об`єкту нерухомості та спірного причепу легкового без їх реального поділу, тобто поділу в натурі, що узгоджується з наведеними законодавчими приписами.

ОСОБА_2 - позивач за зустрічним позовом просить визнати за собою та ОСОБА_1 право власності за кожним окремо на 1/2 частини вказаної групи будівель- об`єкта групи «А», що також узгоджується з наведеними законодавчими приписами.

Разом з тим, вимога ОСОБА_2 за зустрічним позовом про визнання за ОСОБА_1 права власності на причіп легковий, який є спільною сумісною власністю, без покладення на нього обов`язку компенсувати ОСОБА_2 її частку грошима, задоволенню не підлягає, як така, що не ґрунтується на приписах СК України та не відповідає інтересам сторін у справі та принципу рівності часток у спільному майні подружжя.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в розмірі 666,66 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в розмірі 192,40 грн.

Керуючись статтями 13, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання - АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання - АДРЕСА_5 ) про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання - АДРЕСА_5 ) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання - АДРЕСА_4 ) про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 :

- групу будівель - об`єкта групи «А», розташовану за адресою: АДРЕСА_1;

- причіп легковий - В, марка Сантей, модель 750-221, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, дата реєстрації 26.09.2013.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності:

- на 1/2 групу будівель - об`єкта групи «А», розташовану за адресою: АДРЕСА_1;

- на 1/2 причепу легкового - В, марка Сантей, модель 750-221, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, дата реєстрації 26.09.2013.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності:

- на 1/2 групу будівель - об`єкта групи «А», розташовану за адресою: АДРЕСА_1;

- на 1/2 причепу легкового - В, марка Сантей, модель 750-221, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, дата реєстрації 26.09.2013.

В іншій частині зустрічного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 192,40 грн. (сто дев`яносто дві грн 40 коп).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 666,66 грн. (шістсот шістдесят шість грн 66 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до або через відповідний суд.

Суддя К.П.Бородавка