Справа № 539/2213/19
Провадження № 2/539/881/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2019 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Іващенка Ю.А.,

при секретарі Карпенко Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за позовом ТОВ «Лубнигаз» до ОСОБА_1 про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Лубнигаз» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про зняття арешту з майна.

Згідно автоматизованої системи документообігу дана справа розподілена для розгляду суддею Іващенко Ю.А.

До суду з заявою про самовідвід звернувся суддя Іващенко Ю.А., мотивуючи тим, що як вбачається із позовної заяви позивач прохав суд зняти арешт накладений постановою приватного нотаріуса Скрипника В.Л. від 13.11.2018 року з належного ТОВ «Лубнигаз» нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки, винесеною на підставі ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області про забезпечення позову від 12.11.2018 року.

У провадженні судді Іващенка Ю.А. перебувала цивільна справа № 539/2814/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішенням суду від 23.04.2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 10.07.2016 року в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) доларів США.

По даній цивільній справі ухвалою суду від 12.11.2018 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково, з метою забезпечення позову накладено арешт на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 .

Також ухвалою суду від 5.12.2018 року скасовано заходи забезпечення позову, які застосовані ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.11.2018 року у справі № 539/2814/17, провадження № 2-з/539/15/2018 у вигляді накладення арешту на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 .

Дану ухвалу мотивовано тим, що станом на час постановлення ухвали про забезпечення позову відповідач ОСОБА_2 вже не була власником майна, на яке судом накладено арешт, а саме житлового будинку з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 , а тому вжиті заходи забезпечення позову підлягають скасуванню. Також вказано, що суд вважає, що подальший арешт даного майна у даній справі порушує право власності ТОВ ТД «Лубнигаз» на дане майно.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 04 березня 2019 року ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05 грудня 2018 року скасовано, у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальності «Торговий дім «Лубнигаз» про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Крім цього, ухвалою суду від 22.04.2019 року в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду від 12.11.2018 року відмовлено.

З матеріалів позовної заяви по справі № 539/2213/19 убачається, що основою обгрунтування позову позивачем є те, що станом на час винесення ухвали про забезпечення позову 12.11.2018 року у суду були відсутні відомості про те, що ПАТ «Лубнигаз» вже є власником майна, на яке накладено арешт, а тому вказаний арешт порушує права ПАТ «Лубнигаз».

Разом із тим, вказані обставини вже були предметом судового розгляду, за яким ухвалою від 5.12.2018 року приймалося рішення щодо вжитих заходів забезпечення позову.

Також і ухвалою від 22.04.2019 року судом приймалося рішення щодо вжитих заходів забезпечення позову згідно ухвали від 12.11.2018 року.

Таким чином, вищевказаними судовими рішеннями суддею Іващенко Ю.А. вже фактично висловлювалася думка щодо обставин, які мають істотне значення для вирішення спору за позовом ТОВ «Лубнигаз» до ОСОБА_1 про зняття арешту з майна, також досліджувалися та їм надавалася відповідна правова оцінка у справі № 539/2814/17 одні і ті докази, що і подані по справі № 539/2213/19.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі у справі, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Враховуючи викладені обставини, про які зазначено у заяві про самовідвід, суд вважає, що суддею Іващенко Ю.А. в ході розгляду цивільної справи № 539/2814/17 фактично висловлено думку, яка має істотне значення для справи №539/2213/19, досліджено у даних справах одні і ті докази, яким надано відповідну правову оцінку та дані обставини можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді в учасників справи.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву судді Іващенка Юрія Анатолійовича про самовідвід задовольнити.

Суддя Ю.А. Іващенко