Постанова

Іменем України

13 червня 2019 року

м. Київ

справа № 554/4579/16

провадження № 61-33837св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М.

учасники справи:

позивач-відповідач - ОСОБА_1 ,

відповідач-позивач - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

відповідач - ОСОБА_4 ,

третя особа - ОСОБА_5

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 та касаційну скаргу його представника - ОСОБА_6 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28 липня 2017 року у складі судді Січиокно Т. О. та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 26 вересня 2017 року у складі колегії суддів Бондаревської С. М., Кривчун Т. О., Чумак О. В.,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , вимоги якого уточнив під час розгляду справи та просив стягнути із відповідачів у солідарному порядку в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 500 000 грн.

Позов мотивовано тим, що 09 травня 2015 року позивачу завдано легких тілесних ушкоджень внаслідок спільних узгоджених протиправних дій відповідачів і за цим фактом у відношенні останніх розпочато кримінальне провадження за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України, позивача визнанно потерпілим.

27 липня 2015 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава кримінальне провадження відносно відповідачів закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від приватного обвинувачення.

Внаслідок спричинення тілесних ушкоджень відповідачами, позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає у перенесенні сильного фізичного болю та емоційного стресу. Спричинену моральну шкоду оцінює у 500 000 грн.

У вересні 2017 року ОСОБА_2 подав зустрічний позовдо ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_5 , в якому просив стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 55 000 грн, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зустрічний позов мотивовано тим, що вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 18 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 11 лютого 2016 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 визнано винними у скоєнні злочину та засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , позивачу за зустрічним позовом було заподіяно тілесні ушкодження, та завдано моральної шкоди, яка виразилися у фізичному болю, пережитому страху за своє життя, психічному стресі. Розмір моральної шкоди ОСОБА_2 оцінив у розмірі 55 000 грн та просив стягнути її з ОСОБА_1

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28 липня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 26 вересня 2017 року, первісний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн.

У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.

В іншій частині позовних вимог за зустрічним позовом відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду мотивовані тим, що внаслідок спільних узгоджених протиправних дій ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 позивачу за первісним позовом ОСОБА_1 , спричинені легкі тілесні ушкодження. Разом з тим, з урахуванням протиправної поведінки самого позивача, який вчинив кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_2 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , а також того факту, що тілесні ушкодження за обставинами справи також наносилися позивачу ОСОБА_1 співвідповідачами вже після затримання його працівниками поліції, тобто, коли він не міг чинити активний опір, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку про завдання йому моральної шкоди, яка виразилася у відчутті ним фізичного болю при заподіянні тілесних ушкоджень, необхідності відновлювати попередній стан здоров`я.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, взяв до уваги ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_1 , які відносяться до легких, що спричинили короткочасний розлад здоровя, врахував обставини справи, а саме те, що конфліктна ситуація між сторонами була спровокована протиправними діями самого позивача, та на підставі вимог розумності і справедливості оцінив розмір відшкодування у 2000 грн.

Оскільки, під час досудового та судового провадження не було розмежовано від чиїх дій співвідповідачів було спричинено виявлені у ОСОБА_1 тілесні ушкодження, суд дійшов висновку про солідарне стягнення моральної шкоди.

Частково задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив із встановленості і доведеності факту завдання ОСОБА_2 моральної шкоди протиправними діями ОСОБА_1 , яка виразилася у відчутті фізичного болю при заподіянні йому тілесних ушкоджень, необхідності відновлювати попередній стан здоров`я, у пережитих хвилюваннях, які були спровоковані внаслідок спільних та узгоджених злочинних дій засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_5

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд першої інстанції виходив із ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_2 , які відносяться до легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, врахував обставини, при яких їх було спричинено, спосіб та механізм їх заподіяння, безпосередньо поведінку та роль відповідача ОСОБА_1 при заподіянні даних тілесних ушкоджень та оцінив її у 5 000 грн.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У касаційних скаргах, ОСОБА_1 та його представник, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалену у справі рішення та задовольнити первісний позов у повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційні скарги мотивовані тим, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Стаття 1177 ЦК України визначає порядок відшкодування моральної шкоди фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення.

Вирішуючи даний спір, суди попередніх інстанцій не дотримали вимог закону щодо порядку та розміру відшкодування моральної шкоди, оскільки хоча й дійшли висновку про завдання моральної шкоди ОСОБА_1 , яка виразилась у відчутті фізичного болю при заподіянні тілесних ушкоджень, необхідності відновлювати попередній стан здоров`я, але оцінили дану моральну шкоду у неналежному, значно заниженому від дійсного, розмірі.

У касаційній скарзі заявники посилаються на те, що протиправними діями відповідачів позивачу заподіяно моральної шкоду, які він цілком ґрунтовно оцінює у розмірі 500 000 грн. Завдана моральна шкода полягає у відчутті фізичного болю при заподіянні тілесних ушкоджень, необхідності відновлювати попередній стан здоров`я, а також у душевних стражданнях, які ОСОБА_1 зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідачів. Також слід врахувати, що тілесні ушкодження за обставинами справи наносилися позивачу ОСОБА_1 співвідповідачами вже після затримання того працівниками поліції, а саме, коли він не міг чинити активний опір.

Крім того, судом першої інстанції залишено без дослідження низку обставин, на які звертав увагу позивач ОСОБА_1 у своїх клопотаннях та не вирішив заяви про відвід судді, яка розглядала справу.

Судом апеляційної інстанції розгляд справи без безпосередньої участі в залі суду ОСОБА_1 , незважаючи на заявлене ним клопотання про участь у розгляді справи.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за вищевказаними касаційними скаргами та витребувано справу із суду першої інстанції.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального

кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі наведених норм, касаційні скарги разом з цивільною справою передано до Верховного Суду.

Відзиви на касаційні скарги іншими учасниками справи до суду не подані.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що її доводи зводяться до незгоди ОСОБА_1 з рішеннями судів попередніх інстанцій щодо визначеного розміру відшкодування завданої йому моральної шкоди, у зв`язку з чим, Верховний Суд переглядає оскаржувані судові рішення у касаційному порядку на предмет законності і обґрунтованості саме у цій частині та в межах доводів, наведених заявником у касаційній скарзі.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною першою статті 23 ЦК Україниособа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначено положеннями частини першої статті 1167 ЦК України, за змістом яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою яка її завдала.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

До загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Задовольняючи частково первісний позов ОСОБА_1 , суди, на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів та всебічно встановлених обставин, дійшли обґрунтованого висновку про те, що внаслідок спільних узгоджених протиправних дій ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 позивачу за первісним позовом ОСОБА_1 завдано моральної шкоди, яка виразилася у відчутті ним фізичного болю при заподіянні легких тілесних ушкоджень, необхідності відновлювати попередній стан здоров`я, що свідчить про наявність підстав, передбачених статтями 23, 1167 ЦК України, для відшкодування йому моральної шкоди.

Суди об`єктивно врахували протиправну поведінку самого позивача ОСОБА_1 , який вчинив кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_2 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , що підтверджується вироком суду, який набрав законної сили.

При вирішенні питання про розмір завданої моральної шкоди, місцевий суд, з яким погодився апеляційний суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості та з урахуванням обставин справи та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_1 , які відносяться до легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, врахував обставини справи, а саме те, що конфліктна ситуація між сторонами була спровокована протиправними діями самого позивача, у зв`язку з чим дійшов обґрунтованого висновку, що розмір моральної шкоди необхідно визначити у розмірі 2000 грн, як такий, що відповідає характеру правопорушення, глибині фізичних та душевних страждань позивача.

Розмір моральної шкоди в розмірі 500 000 грн, заявлений позивачем у позові, з урахуванням встановлених судами обставин, є завищеним та не відповідає засадам розумності та справедливості, а також є недоведеним у такому розмірі.

За своїм змістом усі доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з наданою судами оцінкою зібраних у справі доказів, необхідності їх переоцінити у тому контексті, як їх розуміє позивач за первісним позовом, тобто стосуються переоцінки доказів, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Посилання у касаційній скарзі на положення статті 1177 ЦК Україниє безпідставними, оскілки норми вказаної статті передбачають можливість компенсації шкоди, завданої потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, за рахунок Державного бюджету України виключно у випадках та порядку, передбачених законом.

Вимоги ж за цим позовом пред`явлено безпосередньо до винних осіб у завданні моральної шкоди, тому вказана норма до спірних правовідносин не застосовується.

Посилання судів попередніх інстанцій на вказану норму у змісті мотивувальних частин оскаржуваних рішень не вплинуло на правильність вирішення справи, зокрема щодо застосування загальних підстав для часткового задоволення первісного позову з огляду на встановлені у справі фактичні обставини та суб`єктний склад її учасників.

Доводи касаційної скарги про нерозгляд судом першої інстанції заявленого позивачем за первісним позовом відводу, спростовуються матеріалами справи, відповідно до яких подана ним заява про відвід розглянута у встановленому законом порядку, про що постановлена відповідна ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 01 червня 2017 року. Також у встановленому процесуальним законом порядку розглянуто відвід судді, поданий на стадії апеляційного розгляду справи (ухвала апеляційного суду Полтавської області від 14 вересня 2017 року).

Посилання заявника у касаційній скарзі на розгляд апеляційним судом справи без його безпосередньої участі у судовому засіданні за наявності його клопотання не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, відповідно до яких під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 брав участь у розгляді справи (у режимі відеоконференції), а також був присутній його представник.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 не був обмежений у реалізації наданих йому законом процесуальних прав, у повній мірі використав надані йому право на подання доказів, надання особистих пояснень, усі його клопотання розглядались у встановленому законом порядку, принцип змагальності сторін не порушено.

У касаційній скарзі заявник оскаржує судові рішення в частині часткового задоволення зустрічних позовних вимог до нього, разом з тим, касаційна скарга не містить доводів щодо неправильності судових рішень в частині вирішення зустрічного позову про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 5000 грн, тому суд касаційної інстанції позбавлений можливості вдатися до оцінки правильності висновків судів у цій частині в межах доводів касаційної скарги.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків судів попередніх інстанцій, Верховний Суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків судів першої та апеляційної інстанції.

Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги на предмет законності судових рішень виключно в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 жовтня 2017 року, під час відкриття касаційного провадження, відстрочено сплату судового збору за подання касаційних скарг ОСОБА_1 та його представником до ухвалення судом касаційної інстанції судового рішення, то з ОСОБА_1 , як з відповідача за зустрічним позовом, рішення про часткове задоволення якого ним оскаржується, підлягає стягненню на користь держави судовий збір за подання касаційних скарг у розмірі по 1322,88 грн (661,44 грн за подання касаційної скарги ОСОБА_1 та 661,44 грн за подання касаційної скарги його представника).

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та касаційну скаргу його представника - ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 26 вересня 2017 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 661,44 грн та касаційної скарги, поданої його представником у розмірі 661,44 грн, всього 1322,88 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська