Дата документу 11.06.2019 Справа № 336/7549/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/7549/17 Провадження №22-ц/807/1757/19
Головуючий в 1-й інстанції - Жупанова І.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,
секретарКулабухова І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 липня 2018 року, ухвалене в м. Запоріжжі у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», третя особа Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про скасування обмежень на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач у грудні 2012 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд скасувати арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, належного їй, а саме з будинку АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 , який накладений постановою Шевченківського ВДВС. В позові пояснила, що 21.01.2011 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено заочне рішення, яким було присуджено до стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 суму боргу за кредитним договором № КФ 22-06/А від 07.11.2006 року у розмірі 10481,84 грн. на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк». В порядку виконання вказаного рішення суду на належне їй нерухоме майно по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , було накладено арешт на підставі постанови державного виконавця Шевченківського ВДВС. Арешт також накладено на майно основного боржника ОСОБА_2 відповідно до акту опису та арешту майна у ОСОБА_2 вилучено автомобіль ВАЗ 210930, д.н. НОМЕР_1 вартість якого визначена оцінювачем в розмірі 31670 грн. позивач вважає, що вартість вказаного автомобіля повністю покриває суму боргу за рішенням суду від 21.01.2011 року і підстав для накладання арешту на її майно не має. На даний момент позивач не може розпорядитись належним їй нерухомим майном у зв`язку з його арештом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 липня 2018 року, позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) до Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27-Т, код за ), третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (адреса: м. Запоріжжя, вул. Брюллова, 5, ), про скасування обмежень на нерухоме майно - задоволено.

Скасовано арешт, накладений постановою Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 01.11.2012 року.

Зобов`язано посадових осіб Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області скасувати арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , а саме з будинку АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 .

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що, та обставина, що арешт на майно позивача було накладено в межах виконавчого провадження, де відповідач являвся стягувачем, жодним чином не надає останньому прав чи обов`язків щодо скасування такого рішення. Жодних позовних вимог до відповідача по справі не заявлялось, так само як і не було встановлено порушення прав чи законних інтересів позивача саме з боку ПАТ «ВіЕйБі банк».

Відповідно ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.01.2011 року заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 0827/2-40/11 було задоволено позов ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про солідарне стягнення боргу в сумі 10481,84 грн. за кредитним договором № КФ 22-06/А від 07.11.2006 року, за яким ОСОБА_1 була поручителем.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових право на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, на все нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 накладено арешт в межах суми боргу 10706,66 грн. за виконавчим провадженням, відкритим 18.05.2011 року на підставі виконавчого листа № 0827/2-40/2011 від 01.03.2011 року, виданому Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.

Згідно листів Шевченківського ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області № 18787/10 від 14.07.2017 року та № Б-1276/03.17/09-35 від 20.10.2017 року у відділі на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 0827/2-40/11 виданого 01.03.2011 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя по стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» суми боргу 10706,66 грн. 01.11.2012 року державним виконавцем з метою забезпечення виконання рішення було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. 15.11.2013 року державним виконавцем Савватіним О.О. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, виконавче провадження було закрито. Відібрати пояснення у державного виконавця Савватіна О.О. на даний час не вбачається можливим у зв`язку із його звільненням. Будь-яких інших виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 у відділі не перебуває.

За таких обставин, оскільки жодних виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 у відділі виконавчої служби не перебуває, суд дійшов висновку, що арешт всього нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_1 накладений 01.11.2012 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції - підлягає скасуванню.

Між тим, з вказаними висновками суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Позивач ОСОБА_1 - боржник у виконавчому провадженні з виконання заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.01.2011р. № 0827/2-40/11, яким було задоволено позов ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про солідарне стягнення боргу в сумі 10481,84 грн. за кредитним договором № КФ 22-06/А від 07.11.2006 року, за яким ОСОБА_1 була поручителем.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" №5 від 03.06.2016 позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

У зв`язку із цим боржник (учасник цивільного провадження, на майно якого накладено арешт) не може пред`являти такий позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання.

У разі пред`явлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 186 ЦПК, а, помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК.

Таким чином, враховуючи те, що позивач у цій справі є боржником виконавчого провадження в рамках якого, він просить зняти арешт з майна, то така справа не може розглядатись за правилами позовного провадження в порядку цивільного судочинства.

За п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням постанови про закриття провадження у справі.

При цьому апеляційний суд роз`яснює позивачеві, як стороні виконавчого провадження, що він має право на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця в порядку визначеному розділом VII ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 255, 367, 374, 377, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 липня 2018 року скасувати із закриттям провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 12 червня 2019 року.

Судді: С. В. Кухар

О. В. Крилова

О. З. Поляков