Справа № 635/3090/19
Провадження № 2/635/2102/2019
УХВАЛА

06 червня 2019 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Суддя Харківського районного суду Харківської області Шинкарчук Я.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на майно та визнання права власності на 1/2 частину квартири, -

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

17 квітня 2019 року до Харківського районного суду Харківської області від адвоката Хряк Анастасії Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшла позовна заява до ОСОБА_2 , в якій позивач просить суд:

-визнати квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , спільною сумісною власністю між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

-стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судові витрати у розмірі 1536,80 гривень;

-стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 600,00 гривень.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам статей 175 та 177 ЦПК України, у зв`язку з чим, на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 22 квітня 2019 року, позовну заяву залишено без руху, оскільки встановлено наявність недоліку, а саме, в порушення вимог статті 175 ЦПК України в позові не вказано, яка ціна відповідного позову в частині вимог майнового характеру, а також не надано, яка вартість майна, право власності на яке позивач просить визнати за нею, що, у свою чергу, впливає на розмір судового збору, який підлягає сплаті згідно вимог Закону України «Про судовий збір». Даною ухвалою позивачу було надано десятиденний строк для усунення недоліків визначених в ухвалі суду.

Згідно зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала суду від 22.04.2019 отримана позивачем 28.05.2019, а вже 04 червня 2019 року до суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Хряк Анастасії Олександрівни надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Так, у відповідній заяві представником позивача вказано, що ціна позову в частині вимог майнового характеру за даним позовом становить 47170 гривень, що підраховано виходячи із договору купівлі-продажу №4051 від 13 серпня 2004 року.

Оцінивши приведене в заяві адвоката Хряк Анастасії Олександрівни наданої на усуненя недоліків, приходжу до висновку, що недоліки визначені ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 квітня 2019 року у справі №635/3090/19, не усунено належним чином, з огляду на наступне.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Виходячи з викладеного вище, приходжу до висновку, що доцільно повідомити позивачу про аргументи, якими суддя керується в ході оцінки повноти виконання нею ухвали суду про залишення без суду позовної заяви.

Так, за вимогами пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна, тоді як відповідно до пункту 9 частини першої статті 176 ЦПК України, ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Відповідно до пункту "а" пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» № НОМЕР_1 -III, звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення судового збору та інших обов`язкових платежів визначений постановою Кабінету Міністрів України "Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року №358.

У відповідності до підпункті 1 пункту 1 вказаної вище постанови, оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства (далі - оподаткування), є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Відтак, представник позивача вказавши в заяві про усунення недоліків, що вартість майна підрахована виходячи з вартості цього майна визначеного в договорі купівлі-продажу №4051 від 13 серпня 2004 року, не взяв до уваги, що ціна позову обчислюється виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Як вбачається із позовної заяви, до матеріалів справи не було долучено достовірних та допустимих доказів ринкової вартості (на день звернення до суду з позовом) спірного майна, відповідно до яких повинна бути визначена ціна позову та відповідно до неї сплачений судовий збір суду.

За таких обставин, оскільки представником позивача приведені вище положення закону не взято до уваги, виходячи з основних засад цивільного судочинства та керуючись статтею 55 Конституції України, якою кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав, суд приходить до висновку, що можливо надати позивачу ОСОБА_1 додатковий строк п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків визначених ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 квітня 2019 року у справі №635/3090/19 за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на майно та визнання права власності на 1/2 частину квартири, з доповненнями приведеними в даній ухвалі.

На підставі викладеного та керуючись статями 175-177, 185 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Надати позивачу ОСОБА_1 додатковий строк п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків визначених ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 квітня 2019 року у справі №635/3090/19 за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на майно та визнання права власності на 1/2 частину квартири.

Повідомити позивача, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя Я.А. Шинкарчук