Справа № 346/6281/18
Провадження № 22-ц/4808/755/19
Головуючий у 1 інстанції Веселов В. М.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючої Пнівчук О.В.

суддів : Мелінишин Г.П., Ясеновенко Л.В.

секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 04 квітня 2019 року, в складі судді Веселова В.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення підприємницької діяльності, усунення перешкод у користуванні власністю,

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про припинення підприємницької діяльності та усунення перешкод в користуванні власністю.

Свої вимоги мотивував тим, що відповідач ОСОБА_2 близько п`яти років займається ремонтом автомобілів за адресою АДРЕСА_1 . Власниками будинковолодіння за даною адресою є позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Земельна ділянка під будинковолодінням поділена і виділена в користування трьом власникам, також виділена територія зони спільного користування згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 29.03.2013 року про поділ будинковолодіння та рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24.09.2013 року щодо розподілу земельної ділянки. Територія зони спільного користування проїзди, проходи, місця перед гаражами та верандою використовуються власниками будинковолодіння для ведення робіт по домогосподарству, паркування або обслуговування власного автомобіля.

Позивач зазначив, що відповідачвикористовує місце перед своїм гаражем (зона спільного користування) без його згоди, для ведення підприємницької діяльності. Його частина будинку є крайньою, біля проїзду та проходу.

Внаслідок неправомірних дій відповідача має місце постійний гуркіт заїжджаючих та виїжджаючих автомобілів, запуски, повірки роботи на різних обертах (перегазовки), зупинки двигунів з багаторазовими циклами для наладки електрообладнання, перевірки справності звукових сигналів, перевірки справності дверної сигналізації у ремонтованих автомобілях. Також при таких роботах виступає шкідливий чинник для довкілля, багато ремонтованих автомобілів з великим пробігом має підвищений рівень токсичності вихлопних газів, що осідають на території земельної ділянки під будинковолодінням. Це відбувається на відстані близько 2 метрів від його частини будинку.

Крім того, автомобілі ремонтуються відповідачем на території зони спільного користування, на заїзді до будинковолодіння, на тротуарі, на узбіччі вулиці, навпроти його частини будинку (108/1), на відстані до будинку 4-7 м, до земельної ділянки 1-3 м з тим самим неприпустимим впливом.

Посилаючись на те, що здійснення відповідачем такої діяльності постійно чинить перешкоди у користуванні його власністю порушує його право на вільний заїзд до будинковолодіння, право на територію спільного користування та земельною ділянкою виділеною в його користування, позивач просив ухвалити рішення яким зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні його власністю за адресою АДРЕСА_2 шляхом припинення ним по місцю його проживання за адресою АДРЕСА_3 самостійної, з власної ініціативи, систематичної з метою одержання прибутку діяльності ремонту автомобілів.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 04 квітня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального та матеріального права. Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі.

Апелянт зазначив, що суд не дав належної оцінки його доводам про те, що відповідач систематично здійснює діяльність по ремонту автомобілів перед своїм гаражем та на спільному заїзді до будинковолодіння, на тротуарі та узбіччі вулиці перед його частиною будинковолодіння та земельній ділянці яка перебуває в його користуванні.

Твердження відповідача про те, що ремонт автомобілів здійснюється ним виключно в його гаражі та на його земельній ділянці не відповідає дійсності, оскільки з долучених ним фотографій вбачається, що автомобілі знаходяться як на території відповідача так і на його частині земельної ділянки.

Відповідач здійснює свою підприємницьку діяльність по ремонту автомобілів без згоди трьох власників будинковолодіння та землекористувачів.

Суд, на думку апелянта, не врахував того, що відповідач зареєстрував свою підприємницьку діяльність тільки 07.02.2019 року, тоді як докази, а саме фотографії зроблені ним до 28.12.2018 року, що свідчить про те, що відповідач здійснював свою підприєницьку діяльність без належних на це прав.

Судом не взято до уваги той факт, що машини які ремонтуються стоять перед його гаражем, вихлопи забруднюють повітря його кімнати, вікна якої знаходяться над гаражем.

Апелянт вважає, що його права як власника порушуються та вчиняються перешкоди в користувнні його власністю, частиною будинукоіволодіння (108/1) а також земельною ділянкою, в тому числі територією зони спільного користування.

Апелянт вказав, що суд не застосував положення ст. 13 ЦК України, відповідно до якої зловживання правом як будь яке правопорушення тягне за собою застосування санкцій і суд може зобов`язати сообу припинити зловживання своїми правами.

Апелянт посилається також на порушення судом норм процесуального права, вважає що суд у підготовчому судовому засіданні належним чином не з`ясував його позовних вимог.

Апелянт просить його заяву від 01 квітня 2019 року про відкоригування позовних вимог, долучення нових доказів та нововиявлених обставин, доповнення до позовної заяви розглянути в апеляційній інстанції, рішення Коломийського міськрайонного суду скасуватии та ухвалити нове рішення яким зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоду у користуванні його частиною будинковолодіння і земельною ділянкою яка знаходиться в його користуванні під цією частиною будинковолодіння шляхом припинення самостійної, з власної ініціативи, систематичної діяльності ремонт автомобілів на заїзді до будинковолодіння, торотуарі, узбіччі вул. Мазепи перед частиною будитнковолодіння 108 і земельною ділянкою яка перебуває у його користуванні, території зони спільного користування під будинковолодінням. Крім діяльності здійснювати ним перед його гаражем по обслуговуванню автомобілів які є зареєстровані на власниках цієї частини будинковолодіння.

Припинити ним як фізичною особою-підприємцем використовування у своїй діяльності по технічному обслуговуванню та ремонту автотранспортних засобів заїзду до будинковолодіння, тротуару, узбіччя перед частиною будинковолодіння і земельною ділянкою що перебувають йу його користуванні, території зони спільного користування під будинковолодінням у тому числі проїзд цих транспортних засобів.

Судові витрати покласти на відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 посилається на необгрунтованість доводів апелянта та зазначає, що рішення суду постановлено з дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 . заперечили вимоги апеляційної скарги, посилаючись на обгрунтованість висновків суду першої інстанції.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає.

Постановляючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач не представив достатньо доказів того, що відповідач здійснює ремонт автомобілів на його частині земельної ділянки що порушує його права на вільний на всю його ширину заїзд до будинковолодіння в любий час, а також те, що внаслідок такої діяльності забруднюється повітря.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються співвласниками будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 29.03.2011 року та рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24.09.2013 року в справі 2-36/11 р. проведено реальний поділ будинковолодіння по АДРЕСА_1 , який належав на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , за їх спільною домовленістю; встановлено порядок користування та проведено поділ земельної ділянки закріпленою за вказаним будинковолодінням між співвласниками вказаного будинковолодіння.

Позивач ОСОБА_1 пред`явив позов до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом припинення відповідачем по місцю його проживання за адресою АДРЕСА_3 самостійної, з власної ініціативи, систематичної з метою одержання прибутку діяльності ремонту автомобілів.

Вимоги обгрунтовує тим, що відповідач здійснює ремонт автомобілів на земельній ділянці, що є у спільному користуванні співвласників будинку без їх згоди. Здійснення відповідачем такої діяльності чинить перешкоди у користуванні його власністю порушує його право на вільний заїзд до будинковолодіння, право користування земельною ділянкою спільного користування та земельною ділянкою виділеною в його користування. Крім того, внаслідок проведення таких ремонтних робіт відовідачем має місце постійний гуркіт та підвищений рівень токсичності вихлопних газів, що осідають на земельній ділянці.

Відповідно до положень ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа, згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст.ст. 12, 13 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Доказами, згідно ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Приписами ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а остовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Обов`язок доказування та подання доказів, згідно ст. 81 ЦПК України покладається на сторони. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач на підтвердження своїх позовних вимог про здійснення відповідачем ремонту автомобілів за місцем його проживання та порушення такою діяльністю його права власності на будинковолодіння та земельну ділянку подав суду ряд фототаблиць, на яких зафіксовано наявність автомобілів біля будинку, гаражу, в`їзду до будинку АДРЕСА_1 .

Разом з тим, наявність зазначених автомобілв не дає підстав для висновку про порушення прав позивача як співвласника будинку та земельної ділянки, зокрема що мають місце перешкоди у користуванні земельною дялнкою, що перебуває у спільному користуванні співвласників будинку та земельною ділянкою належною позивачу.

Доводи позивача про наявність постійного гуркоту, шуму та підвищеного рівня токсичності вихлопних газів, крім пояснення самого позивача не підтверджені будь-якими доказами, зокрема: поясненнями свідків, письмовими доказами - актами обтеження, висновками відповідних служб, тощо.

Встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа підприємець 07.02.2019 року за адресою АДРЕСА_3 , вид діяльності: 45.20 технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечує здійснення ним консультацій по ремонту автомобілв та ремонту автомобілів, однак зазначає про те, що такі його дії жодним чином не порушують прав позивача як співвласника будинку та земельної ділянки.

Таким чином, позивачем не надано суду належних та достатніх доказів, які б у своїй сукупності дали підстави для висновку про наявність обставин, якими він обгрунтовував свої позовні вимоги.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права з тих підстав, що суд суд у підготовчому судовому засіданні належним чином не з`ясував його позовних вимог позивача. Так, у заяві про усунення недоліків поданої позовної заяви позивач ОСОБА_1 змінив позовні вимоги та просив винести рішення яким зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні його власністю за адресою АДРЕСА_2 шляхом припинення ним по місцю його проживання за адресою АДРЕСА_3 самостійної, з власної ініціативи, систематичної з метою одержання прибутку діяльності ремонту автомобілів.

Відповідно до положень ч.3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Оскільки позивач ОСОБА_1 подав заяву про про зміну позовних вимог після дачі сторонами пояснень, то суд обгрунтовано залишив таку заяву без розгляду.

Необгрунтованими є також доводи апелянта щодо розгляду апеляційним судом його заяви від 01 квітня 2019 року про відкоригування позовних вимог, долучення нових доказів та нововиявлених обставин, доповнення до позовної заяви, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду постановлено з дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, а тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 04 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31травня 2019 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: Г.П. Мелінишин

Л.В. Ясеновенко