УХВАЛА

16 жовтня 2019 року

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Панас О.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що є об`єктом спільної сумісної власності, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Рівненського міського суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що є об`єктом спільної сумісної власності .

Ухвалою суду від 28.08.2019р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що є об`єктом спільної сумісної власності, призначено судове засідання у приміщенні Рівненського міського суду Рівненської області (м.Рівне, вул. Шкільна, 1) на 10.00 год. 21.10. 2019 року з участю сторін.

15.10.2019 року позивачка ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову. Просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на кв. АДРЕСА_1 та заборонити державним реєстраторам Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради (майдан Просвіти, буд. 2, м. Рівне, індекс 33028), та іншим особам, наділеним функціями державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 .

Вважає, що у разі задоволення пред`явленого нею позову, у неї виникне право власності на спірне майно, а, відтак, відчуження спірної квартири Відповідачем утруднить чи взагалі зробить неможливим реалізацію її права власності на квартиру.

У пред`явленому до суду позові, ОСОБА_1 просить визнати кв. АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності. Визнати за нею право приватної спільної часткової власності на 3/4 частини кв. АДРЕСА_1 . Визнати за відповідачем 1/4 частини кв. АДРЕСА_1 .

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову. Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК позов забезпечується забороною вчиняти певні дії. Положеннями ч. 1 статті 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим. Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог є нерухоме майно на частку якого претендує позивачка, а отже, на думку суду забезпечення позову може бути вжите на ту частку на яку претендує позивачка.

Таким чином, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру, підлягає задоволенню частково.

Так, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що слід накласти арешт на 3/4 частки кв. АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті. Вимога в частині заборони державним реєстраторам Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради (майдан Просвіти, буд. 2, м. Рівне, індекс 33028), та іншим особам, наділеним функціями державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 є безпідставною, оскільки накладення арешту уже забороняє вчиняти будь-які дії з даним майном, а з вимогою щодо забезпечення позову за п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК, позивачка не зверталася . На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149-152 ЦПК України, суд, - УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , що проживає: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 про забезпечення позову- задовольнити частково у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (проживає: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) про поділ майна подружжя, що є об`єктом спільної сумісної власності.

Накласти арешт на належне на праві власності майно ОСОБА_2 - 3/4 частки кв. АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті.

У задоволенні решти вимог відмовити. Ухвалу допустити до негайного виконання. Виконання ухвали доручити Рівненському міському відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області.

Копію ухвали направити сторонам по справі для відома. Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею. Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд протягом п"ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В.Панас