Єдиний унікальний номер 235/2429/19 Номер провадження 22-ц/804/1700/19
Доповідач Санікова О.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Санікової О. С.

суддів: Агєєва О. В., Космачевської Т. В.,

розглянувши в порядку письмового провадженн в приміщені суду в місті Бахмуті цивільну справу № 235/2429/19

за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Покровська міська рада Донецької області, про встановлення факту родинних відносин,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 травня 2019 року,

(суддя - Філь О. Є., ухвала постановлена у м. Покровську),

В С Т А Н О В И В :

04 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просила встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме факт того, що громадянин ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Покровську Донецької області, є батьком ОСОБА_1

Ухвалою від 05 квітня 2019 року зазначену заяву залишено без руху для надання заявником письмової відмови нотаріуса у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про права на спадщину за законом та надано десятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ухвали.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 травня 2019 року заяву ОСОБА_1 визнано неподаною і повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та прийняти постанову про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норми процесуального права, а саме ст. 318 ЦПК України та не застосування норми матеріального права, а саме п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Зокрема, апелянт посилається на те, що форма і зміст заяви про встановлення факту родинних відносин відповідає вимогам ст. 318 ЦПК України, однак суддею з надуманих причин повернуто заяву.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. У ч.3 цієї статті зазначено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду про повернення заяви позивачеві (заявникові) розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У ч. 13 ст. 7 ЦПК України якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, справа підлягає розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду у межах, встановлених ст. 367 ЦПК України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню, за наступного.

Заява про встановлення факту, що має юридичне значення повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим ст.175 ЦПК України, так і змісту та формі заяви, визначених ст. 318 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву (заяву в окремому провадженні) подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позову без руху.

Підставою для визнання позовної заяви (заяви) неподаною є не вчинення позивачем (заявником), протягом визначеного судом строку, дій щодо усунення невідповідності поданої ним заяви вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що 05 квітня 2019 року ухвалою суду першої інстанції заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин залишено без руху та надано заявниці строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки заяви, а саме: надати письмову відмову нотаріуса у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Повертаючи на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України заяву, суд виходив з того, що заявником у встановлений строк не виконано вимоги ухвали від 05 квітня 2019 року.

Однак, з таким висновком суду погодитися не можна з наступних підстав.

Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тобто, окреме провадження спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав осіб.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення юридичного факту, суд сприяючи у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, у відповідності до вимог статті 318 ЦПК України, повинен перевірити мету встановлення юридичного факту, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки, тобто вжити заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Справи окремого провадження розглядаються за загальним правилом у тому ж порядку, що і справи позовного провадження, за участю заявника і заінтересованих осіб. Проте, положеннями ст. 318 ЦПК України визначенні особливості змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до зазначеної норми Закону, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що його підтверджують.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і формі позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим для заяв у справах окремого провадження, якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Пункт 7 постанови передбачає, що суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадського стану.

Вказані норми матеріального та процесуального права не містять вимоги обов`язкового звернення до нотаріальних органів та додання до заяви постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Як убачається з матеріалів справи, у заяві ОСОБА_1 вказано, що вона просить встановити факт родинних відносин між нею та її батьком ОСОБА_2 , з метою оформлення спадщини, яка відкрилася після його смерті. Також у заяві зазначена причина неможливості одержання документів, що посвідчують цей факт. Крім того, надані докази на підтвердження факту перебування заявниці у родинних відносинах з ОСОБА_2 .

Однак, повертаючи заяву, суд не врахував вищевказану норму права і дійшов передчасного висновку про невідповідність заяви ОСОБА_1 про встановлення факту вимогам процесуального закону та про повернення її заявнику.

За таких обставин ухвала суду про повернення заяви є необґрунтованою і підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 185, 318, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 травня 2019 року скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: