Справа № 442/7447/18 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/811/1038/19 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретар - Юзефович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сєрова Олександра Володимировича на заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 грудня 2018 року, постановлене в складі головуючого судді Крамара О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, -

в с т а н о в и л а:

05 листопада 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, в обґрунтування якого посилається на те, що 19 липня 2007 року між нею та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 укладено шлюб, який 25 грудня 2014 року заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області розірвано.

12 грудня 2014 року заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області по справі № 442/8091/14-ц, вирішено стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи що неповнолітня донька ( ОСОБА_3 ) проживає разом із матір`ю, яка самостійно займається вихованням та розвитком дитини, а з часу прийняття рішення про стягнення аліментів вартість та рівень життя значно зросли, що потребує додаткових витрат на утримання дитини, просила про збільшення розміру аліментів, не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. 00 коп. щомісячно.

Заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 грудня 2018 року позов задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 грудня 2014 року по цивільній справі № 442/8091/14-ц на дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 200 грн. 00 коп. щомісячно, до досягнення дочкою повноліття.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , 704 грн. 890 коп. (сімсот чотири грн. 80 коп.) судових витрат в дохід держави.

Рішення оскаржив представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сєров Олександр Володимирович. Вважає його необґрунтованим та незаконним. В обґрунтування вимог покликається на те, що судом не були враховані обставини про те, що позивач самостійно виховує дочку, оплачує заняття з тхеквандо, нею придбано навчальні матеріали без яких неможливе проведення навчального процесу та те, що дитині встановлено діагноз - рецидивуючий бронхіт в стадії ремісії, дитина є інвалідом ІІІ групи, що значно ускладнює надання дочці належного та гідного рівня життя. У зв`язку з чим вважає за необхідне збільшити розмір попередньо встановлених аліментів до 3000 грн. 00 коп. щомісячно.

Просить заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 грудня 2018 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзив відповідачем не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду зазначеним вимогам відповідає частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходячи з матеріального становища позивачки, на утриманні якої знаходиться неповнолітня дочка, а також те, що цінова політика на одяг та продукти харчування в порівнянні з 2014 роком (коли було ухвалено первісне рішення про призначення аліментів) неодноразово змінювалася, дійшов висновку, що позивачці важко повноцінно утримувати дочку. Оскільки позивач несе інші витрати пов`язані з фізичним, духовним та моральним розвитком дочки, вважав, що розмір стягуваних аліментів слід збільшити, однак враховуючи ту обставину, що позивач не додала жодних підтверджень про доходи відповідача, і не обґрунтувала позовні вимоги в частині розміру аліментів, то позов підлягає до часткового задоволення.

З правильністю та обґрунтованістю судового рішення колегія суддів погоджується лише частково.

Судом встановлено, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області № 442/8091/14-ц від 12.12.2014 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого на АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі по 800, 00 грн. щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Судом також встановлено, що присуджених судом коштів у сумі 800, 00 грн. недостатньо для забезпечення нормального утримання та розвитку дитини, оскільки дитина росте, розвивається, вчиться, хворіє, потребує повноцінного харчування, цікавого відпочинку, вітамінів, одягу і взуття, з якого швидко виростає.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 просила збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду з 800, 00 грн. до 3 000, 00 грн. щомісячно, посилаючись на зміни у законодавстві та необхідність несення додаткових витрат пов`язаних з фізичним, духовним та моральним розвитком дочки, а також на те, що відповідач є працездатною особою, яка можу надавати таке утримання.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Судом встановлено, що після ухвалення вищевказаного рішення про стягнення аліментів, матеріальний стан сторін змінився. Присудження судом коштів у сумі 800 грн. 00 коп. недостатньо для забезпечення нормального утримання та розвитку дитини, оскільки дочка росте, хворіє, розвивається, вчиться, потребує повноцінного харчування, відпочинку, вітаміну, одягу і взуття, що потребує додаткових затрат на утримання дитини.

Як стверджує позивач, вона самостійно виховує дочку, оплачує заняття з тхеквандо, придбано навчальні матеріали без яких неможливе проведення навчального процесу та те, що дитині встановлено діагноз - рецидивуючий бронхіт в стадії ремісії, дитина є інвалідом ІІІ групи, що значно ускладнює надання дочці належного та гідного рівня життя.

Вирішуючи питання щодо зміни розміру аліментів, суд врахував матеріальне становище сторін, зокрема вірно врахував ту обставину, що на даний час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з тим, суд вважає за доцільне роз`яснити сторонам, що мати та батько - найрідніші для дитини люди на землі, тому одним із найосновніших їхніх немайнових прав є можливість постійного або хоча б систематичного спілкування: безпосереднього (прямого), телефонного, листовного. Дитина має природну потребу і право спілкуватися з обома батьками. Відсутність батьківської лінії виховання, справляє на дитину негативний вплив, а брак материнської любові є психологічною травмою на все життя. Разом з тим, спілкування з батьком - це право, а не обов`язок дитини. Якщо дитина через певні обставини відмовлятиметься бачитися з батьком, силувати її ніхто не має права. Такий примус буде актом неповаги до дитини.

Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".

Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін у статтю 182 СК України, яким визначався розмір - 30%).

Таким чином, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

При цьому, суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», встановлено прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року 1860 грн. 00 коп., з 1 липня 2018 року - 1944 грн. 00 коп., з 1 грудня 2018 року - 2027 грн. 00 коп.

При цьому, згідно із ЗУ "Про Державний бюджет на 2019 рік" прожитковий мінімум, для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року складає 2027 грн. 00 коп., з 1 липня - 2118 грн. 00 коп., з 1 грудня - 2218 грн. 00 коп.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

З врахуванням встановлених обставин справи, а саме, що у позивача збільшилися видатки на утримання дитини, що виключає можливість забезпечувати належне та повноцінне її виховання з розміру аліментів, визначеному у рішенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 травня 2010 року, а також відсутності погіршення матеріального стану відповідача, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про підставність позовних вимог про збільшення розміру аліментів.

Проте, визначаючи розмір аліментів на утримання дитини щомісячно в розмірі 1200 грн. 00 коп., суд першої інстанції в повній мірі не врахував вище зазначені вимоги закону та, що визначений судом розмір аліментів не є значним, та в повній мірі не відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. Колегія судів враховує, що батьки несуть рівну відповідальність за виховання дітей. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку, в тому числі право на харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини.

Таким чином, враховуючи доведеність зміни матеріального стану позивача, та відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача, колегія суддів доходить висновку про часткову обґрунтованість апеляційної скарги ОСОБА_1 , і наявність підстав для зміни рішення суду в частині визначення розміру стягнення аліментів на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення дитиною повноліття, а саме збільшення до 1500 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Частиною 1 ст. 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, частково не відповідають обставинам справи, а відтак і про часткову обґрунтованість апеляційної скарги ОСОБА_1 та наявність підстав для зміни рішення суду в частині визначення розміру на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 19 червня 2019 року.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 268, 367 - 369, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сєрова Олександра Володимировича задовольнити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 грудня 2018 року в частині стягнення аліментів на дитину змінити, збільшивши розмір стягуваних з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1200 грн. 00 коп. до 1500 грн. 00 коп. щомісячно.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 червня 2019 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.