Справа № 351/1317/18
Провадження № 22-ц/4808/1300/19
Головуючий у 1 інстанції Калиновський М. М.
Суддя-доповідач Матківський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю представника прокуратури Івано-Франківської області Верешка М.І., представника ОДА Зітинюк Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Першого заступника керівника Коломийської місцевої прокуратури в інтересах держави в особах Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 , третя особа: Відділ з питань державної реєстрації Снятинської міської ради про відшкодування шкоди, завданої злочином, шляхом скасування рішення про державну реєстрацію земельної ділянки, визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку та повернення земельних ділянок, з апеляційною скаргою заступника керівника Коломийської місцевої прокуратури на ухвалу Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2019 року, постановлену суддею Калиновським М.М.,

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2019 року позовну заяву Першого заступника керівника Коломийської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 , третя особа: Відділ з питань державної реєстрації Снятинської міської ради про відшкодування шкоди, завданої злочином, шляхом скасування рішення про державну реєстрацію земельної ділянки, визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку та повернення земельних ділянок в частині позовних вимог Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відсутність належним чином повідомлених представників Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області у судових засіданнях, а також їх заяв про розгляд справ у їх відсутності та заяв про те, що вони підтримують позов прокуратури у інтересах Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, є підставою для залишення в частині позовних вимог Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області без розгляду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У вересні 2019 року заступник керівника Коломийської місцевої прокуратури подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, а заяву направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Вважає висновок суду таким, що не відповідає обставинам справи, що призвело до неправильного застосування судом норм процесуального та матеріального права. Судом проігноровано ту обставину, що позивачем є перший заступник керівника Коломийської місцевої прокуратури, що зазначено в позовній заяві з дотриманням вимог процесуального законодавства. Постановляючи ухвалу про відкриття провадження, суд погодився із законністю її винесення, додержання прокурором положень цивільного процесуального законодавства та визначенням статусу прокурора як позивача. Чинне законодавство не передбачає необхідності отримання додаткової згоди для представництва прокурором інтересів держави та обов`язковості висловлення своєї правової позиції по справі органом, інтереси якого представляють. Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області не відмовлялося від позовних вимог прокурора та не подавало клопотання про залишення позову прокурора без розгляду.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Вважає, що позивачами у даній справі є Івано-Франківська обласна державна адміністрація та Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, а прокурор є несамостійною стороною спору, а особою, яка здійснює в суді представництво інтересів держави. Позивач Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від позову не відмовлялося і з відповідною заявою про залишення позову без розгляду не зверталося, тобто склалась ситуація, яка не врегульована процесуальними нормами та ЗУ «Про прокуратуру».

Перший заступник начальника Головного управління Держгеокадастру подав апеляційну скаргу, просить проводити розгляд справи за участю уповноваженого представника Головного управління. Зазначив, що за даними Єдиного реєстру судових рішень встановлено, що провадження у даній справі відкрито 22 червня 2018 року. Головним управлінням лист Коломийської місцевої прокуратури від 19 червня 2018 року щодо пред`явлення позову отримано 22 червня 2018 року. При вирішенні в судовому порядку питання про недійсність документів, виданих на підставі переглянутого рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про скасування судового рішення, за яким земельна ділянка була неправомірно одержана у власність чи користування, слід враховувати рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року, відповідно до п.5 мотивувальної частини якого органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Перший заступник Коломийської місцевої прокуратури звернувся до суду із позовними вимогами в інтересах держави в особах Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, мотивуючи тим, що інтереси держави порушені, оскільки земельна ділянка вибула з володіння держави поза волею останньої та була у подальшому передана у власність ОСОБА_1 , а Івано-Франківська обласна державна адміністрація та Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області не належним чином виконують свої повноваження щодо повернення даної земельної ділянки у власність держави.

Ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 19 березня 2019 року виключено відповідача Снятинську районну державну адміністрацію. Ухвалою суду залучено Реєстраційну службу Снятинського районного управління юстиції як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог.

Ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 24 травня 2019 року замінено залучену до справи як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, Реєстраційну службу Снятинського районного управління юстиції на відділ з питань державної реєстрації Снятинської міської ради.

Позиція суду апеляційної інстанції

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вислухавши представника апелянта, який вимоги скарги підтримав, представника Івано-Франківської обласної державної адміністрації, яка також вимоги скарги підтримала, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає у цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема, у цивільних, правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пунктах 6.21, 6.22 постанови від 20 листопада 2018 року у справі №5023/10655/11, у пунктах 4.19, 4.20 постанови від 26 лютого 2019 року у справі №915/478/18).

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що і в судовому процесі, зокрема у цивільному, держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (п. 35 постанови від 27 лютого 2019 року у справі №761/3884/18). Тобто, під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави.

У випадках, визначених Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт 2 частини першої статті 2 Закону).

Європейський суд з прав людини звертав увагу на те, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній із сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (рішення від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Росії»).

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци перший і другий частини третьої статті 23 Закону).

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший - третій частини четвертої статті 23 Закону).

Згідно листа заступника керівника Коломийської місцевої прокуратури від 19 червня 2018 року №03-195 вих-18 Івано-Франківську ОДА та Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області повідомлено про підготовку Коломийською місцевою прокуратурою позовної заяви до суду в інтересах держави (а.с. 27).

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Згідно ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Згідно з ч.5 ст. 175 ЦПК України у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

У даній справі прокурор заявив позов в інтересах держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру у Івано-Франківській області та обґрунтував вимоги невжиттям Івано-Франківською ОДА та Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області жодних заходів щодо повернення незаконно відчуженої земельної ділянки, та вважав наведене неналежним здійсненням своїх повноважень державними органами.

Також на виконання вимог ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» заступник керівника Коломийської місцевої прокуратури звертався до начальника Головного управління Держгеокадастру у Івано-Франківській області за наданням інформації про позицію щодо позовних вимог по справі (а.с. 104).

В.о. начальника Головного управління у відповіді на лист не надав позиції Держгеокадастру по даній справі (а.с. 102-103).

Колегія суддів вважає, що прокурором виконано всі передбачені законодавством вимоги для звернення до суду в інтересах державних органів, він набув статусу позивача, підтримував позов, тому неявка у судове засідання одного із позивачів за участі прокурора не була підставою для залишення частини позовних вимог без розгляду.

Крім цього, суд першої інстанції постановив ухвалу, якою відкрив провадження у даній справі та вважав, що вона відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства. Жодних недоліків цієї заяви в частині відсутності обґрунтування прокурором підстави для здійснення представництва інтересів держави суд першої інстанції не виявив, і позовну заяву прокурора без руху не залишав, тому також підтвердив наявність підстав для представництва прокурора.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки представництву прокурором інтересів Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, не дослідив обставину, зазначену прокурором у позовній заяві, щодо неналежного здійснення захисту інтересів держави органом, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах, помилково не визнав заступника керівника Коломийської місцевої прокуратури позивачем з повноваженнями представляти інтереси Головного управління Держгеокадастру у Івано-Франківській області та передчасно залишив позовну заяву без розгляду в цій частині.

Наведений висновок колегії суддів підтверджується позицією, висловленою у Постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №587/430/16-ц.

За таких обставин, ухвала підлягає до скасування з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заступника керівника Коломийської місцевої прокуратури задовольнити.

Ухвалу Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2019 року скасувати та направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 18 жовтня 2019 року.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: Л.В. Василишин

І.О. Максюта