Номер провадження 2/243/1702/2019
Номер справи 243/4548/19
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

«07» червня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання - Кобець О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 19 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до Виконавчих листів, виданих Слов`янським міськрайонним судом Донецької області № 2-2643 від 07 липня 2006 року та 2-8165 від 25 грудня 2007 року, з відповідача ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_7 , 2004 року народження та ОСОБА_9 , 2006 року народження. Зазначає, що відповідач деякий час сплачував аліменти на утримання дітей, а з травня 2018 року перестав сплачувати аліменти на утримання дітей.

Згідно Довідки виконавчої служби станом на 01 квітня 2019 року відповідач має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 31284,64 грн.

Відповідно до ст.196 Сімейного кодексу України відповідач зобов`язаний виплатити неустойку (пеню) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення.

Заборгованість зі сплати аліментів на обох дітей розраховано однією сумою, тому пеня нею розрахована на загальну заборгованість зі сплати аліментів на обох дітей та складає 64755,07 грн., а саме:

Станом на 01 травня 2018 року сума заборгованості складає 2780,17 грн.

З 01 травня 2018 року по 01 червня 2018 року сума пені складає 1260,25 грн.((2780,17 грн. + 1860,00 грн -574,83 грн.) х 1% х 31 день).

З 01 червня 2018 року по 01 липня 2018 року сума пені складає 1369,99 грн.((4065,34 грн. + 1860,00 грн -1358,70 грн.) х 1% х 30 днів).

З 01 липня 2018 року по 01 серпня 2018 року сума пені складає 2262,57 грн.((4566,64 грн. + 2732,00 грн.) х 1% х 31 день).

З 01 серпня 2018 року по 01 вересня 2018 року сума пені складає 3009,19 грн.((7298,64 грн. + 2732,00 грн.) х 1% х 31 день).

З 01 вересня 2018 року по 01 жовтня 2018 року сума пені складає 3956,42 грн.((10030,64 грн. + 2732,00 грн.) х 1% х 30 днів).

З 01 жовтня 2018 року по 01 листопада 2018 року сума пені складає 4747,99 грн.((12762,64 грн. + 3064,00 грн.) х 1% х 31 день).

З 01 листопада 2018 року по 01 грудня 2018 року сума пені складає 5667,19 грн.((15826,64 грн. + 3064,00 грн.) х 1% х 30 днів).

З 01 грудня 2018 року по 01 січня 2019 року сума пені складає 6805,93 грн.((18890,64 грн. + 3064,00 грн.) х 1% х 31 день).

З 01 січня 2019 року по 01 лютого 2019 року сума пені складає 7770,03 грн.((21954,64 грн. + 3110,00 грн.) х 1% х 31 день).

З 01 лютого 2019 року по 01 березня 2019 року сума пені складає 7888,89 грн.((25064,64 грн. + 3110,00 грн.) х 1% х 28 днів).

З 01 березня 2019 року по 01 квітня 2019 року сума пені складає 9698,23 грн.((28174,64 грн. + 3110,00 грн.) х 1% х 31 день).

З 01 квітня 2019 року по 01 травня 2019 року сума пені складає 10318,39 грн.((31284,64 грн. + 3110,00 грн.) х 1% х 30 днів).

Просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її, ОСОБА_3 , користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , 2004 року народження, ОСОБА_9 , 2006 року народження, за період з 01 травня 2018 року по 01 травня 2019 року в розмірі 64755,07 грн.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання. До надала суду Заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Статіва О.В., яка діє на підставі Ордеру на надання правової допомоги, серія ПТ №134177 від 26 квітня 2019 року, в судове засідання не з`явилася, до суду Заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с. 28).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, причини неявки суду не повідомив (а.с. ).

Як вбачається з матеріалів справи кореспонденція, яка направляється на адресу відповідача ним не отримується (а.с.32).

У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України «У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається:

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається:

1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідач повідомлений у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

Відповідач ОСОБА_2 , своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У статті 1 Загальної декларації прав людини проголошено, що всі люди народжуються вільними й є рівними за своєю гідністю та правами. Вони наділені розумом і совістю та повинні діяти один щодо одного в дусі братерства. Кожна людина має всі права і всі свободи, проголошені цією Декларацією, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового, станового або іншого становища (ст. 2).

Згідно зі статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, всі особи є рівними перед судами і трибуналами. Це основоположні міжнародні правові норми з питань рівності прав людини, на які орієнтується всі правові держави світу.

Конституція України закріплює основні засади правового статусу людини і громадянина в Україні, тобто ті провідні ідеї, що покладені в основу змісту й умов реалізації прав та обов`язків людини і громадянина в нашій державі. Передусім це стосується частин 1, 2 ст. 24 Конституції України, відповідно до яких: «Громадяни мають рівні« конституційні права і свободи та є рівними перед законом».

Не може бути привілеїв і обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального поводження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками». Крім того, ч. 2 ст. 21 Конституції України закріплює засаду невідчужуваності та непорушності прав і свобод людини. Відповідно до цієї засади не допускається не тільки відчуження прав і свобод, якими людина володіє, а й обмеження їхнього змісту, створення перешкод для їх реалізації тощо. Дані положення повною мірою поширюються і на передбачені цивільно-процесуальним законом права суб`єктів цивільного провадження.

У загальному розумінні рівність перед законом означає обов`язок всіх додержуватися приписів закону, використовувати закон у своїх інтересах. Закріплення рівності перед законом як засади здійснення правосуддя в цивільних справах означає, що жодна обставина не може стати підставою для надання будь-яких привілеїв або запровадження будь-яких обмежень, що суперечать приписам цивільно-процесуального закону щодо прав і обов`язків всіх суб`єктів провадження.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» « Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» «Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.

Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави.

Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дані обставини підтверджуються копією Свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , з якої вбачається, що ОСОБА_2 є батьком, а ОСОБА_1 - матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Також з копії Свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2 , вбачається, що ОСОБА_2 є батьком, а ОСОБА_1 - матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).

Зі Свідоцтва про розірвання шлюбу, серія НОМЕР_3 , виданого 23 жовтня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, вбачається, що шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний Актовий запис за № 476 від 23 жовтня 207 року (а.с. 13).

Зі Свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_4 , виданого 03 травня 2017 року Слов`янським міським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, вбачається, що ОСОБА_1 , 03 травня 2017 року уклала шлюб з ОСОБА_10 та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_1 » (а.с. 12).

Згідно ст. 12 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Тобто, доказами можуть бути будь-які дані, на підставі яких суд повинен встановити наявність обставин, що обґрунтовують вимоги позивача щодо наявності у відповідача заборгованості по сплаті аліментів саме з його вини.

Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

В той час, ст. 78 ЦПК України, яка регулює питання допустимості доказів, передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тобто, докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, повинні бути виключно належними та допустимими.

Відповідно до ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Відповідно частини 3 статті 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Так, матеріали справи містять Довідку щодо заборгованості по аліментам, складену державним виконавцем Слов`янського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області, від 13 травня 2019 року, з якого вбачається, що по Виконавчим листам № 2-2643 від 07 липня 2006 року та № 2-8165 від 25 грудня 2007 року, які видано на підставі Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , щомісячно по НОМЕР_5 та по 1/6 частині з усіх видів заробітку, доходу, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, з якої вбачається, що ОСОБА_2 має заборгованість по аліментам станом на 13 травня 2019 року у сумі 36079,22 грн., яка складається з:

- квітень 2018 року нарахована сума аліментів 2780,17 грн., сплачено 0,00 грн.;

- травень 2018 року нарахована сума аліментів 1860,00 грн., сплачено 574,83 грн.;

- червень 2018 року нарахована сума аліментів 1860,00 грн., сплачено 1358,70 грн.;

- липень 2018 року нарахована сума аліментів 2732,00 грн., сплачено 0,00 грн.;

- серпень 2018 року нарахована сума аліментів 2732,00 грн., сплачено 0,00 грн.;

- вересень 2018 року нарахована сума аліментів 2732,00 грн., сплачено 0,00 грн.;

- жовтень 2018 року нарахована сума аліментів 3064,00 грн., сплачено 0,00 грн.;

- листопад 2018 року нарахована сума аліментів 3064,00 грн., сплачено 0,00 грн.;

- грудень 2018 року нарахована сума аліментів 3064,00 грн., сплачено 0,00 грн.;

- січень 2019 року нарахована сума аліментів 3110,00 грн., сплачено 0,00 грн.;

- лютий 2019 року нарахована сума аліментів 3110,00 грн., сплачено 0,00 грн.;

- березень 2019 року нарахована сума аліментів 3110,00 грн., сплачено 0,00 грн.;

- квітень 2019 року нарахована сума аліментів 3378,00 грн., сплачено 0,00 грн.;

- на 13 травня 2019 року нарахована сума аліментів 1416,58 грн., сплачено 0,00 грн. (а.с. 20).

Суд приймає вищезазначену Довідку заборгованості по аліментам як належний доказ по справі, оскільки вона не викликає сумніву у суду та не спростована відповідачем по справі.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (Частина перша статті 196 в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017, який набрав чинності 08 липня 2017 року).

У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Розмір та вид відповідальності за прострочення сплати аліментів встановлено ч.1 ст. 196 СК України. Так, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до частини 3 статті 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набрання рішенням законної сили, при наявності вини платника аліментів за прострочення у їх сплаті.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України, суд відповідно до вимог ст. 264 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, не пов`язується з дотриманням державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження».

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

У статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Саме таку правову позицію 03 квітня 2019 року висловив Верховний Суд у справі № 333/6020/16-ц.

Суд не приймає до уваги розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, здійснений Руденко Т.Ю. оскільки, хоча він і здійснений відповідно до вимог ст. 196 СК України, однак його здійснено з помилками у днях прострочення сплати аліментів та у розмірі заборгованості зі сплати аліментів.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

Таким чином розмір пені за період з 01 квітня 2018 року по 01 травня 2019 року складає:

- сума неустойки (пені) за квітень 2018 року: нарахована сума аліментів 2780,17 грн. - 274,83 грн. сплачені у травні 2018 року = 2205,34 грн. х 1%(пені) х 31 день (01 травня 2018 року по 31 травня 2018 року) = 683,66 грн.;

- сума неустойки (пені) за квітень 2018 року: залишок несплаченої суми аліментів за квітень 2018 року 2205,34 грн. - 1358,70 грн. сплачені у червні 2018 року = 846,64 х 1% (пені) х 316 днів (01 липня 2018 року по 13 травня 2019 року) = 2675,13 грн.;

- сума неустойки (пені) за травень 2018 року: нарахована сума аліментів 1860,00 грн. х 1% (пені) х 346 днів (01 червня 2018 року по 13 травня 2019 року) = 6435,60 грн.;

- сума неустойки (пені) за червень 2018 року: нарахована сума аліментів 1860,00 грн. х 1% (пені) х 316 днів (01 липня 2018 року по 13 травня 2019 року) = 5877,60 грн.;

- сума неустойки (пені) за липень 2018 року: нарахована сума аліментів 2732,00 грн. х 1% (пені) х 285 днів

(01 серпня 2018 року по 13 травня 2019 року) = 7786,20 грн.

- сума неустойки (пені) за серпень 2018 року: нарахована сума аліментів 2732,00 грн. х 1% (пені) х 254 дня (01 вересня 2018 року по 13 травня 2019 року) = 6939,28 грн.;

- сума неустойки (пені) за вересень 2018 року: нарахована сума аліментів 2732,00 грн. х 1% (пені) х 224 дня (01 жовтня 2018 року по 13 травня 2019 року) = 6119,68 грн.;

- сума неустойки (пені) за жовтень 2018 року: нарахована сума аліментів 3064,00 грн. х 1% (пені) х 193 дня (01 листопад 2018 року по 13 травня 2019 року) = 5913,52 грн.;

- сума неустойки (пені) за листопад 2018 року: нарахована сума аліментів 3064,00 грн. х 1% (пені) х 163 дня (01 грудня 2018 року по 13 травня 2019 року) = 4994,32 грн.;

- сума неустойки (пені) за грудень 2018 року: нарахована сума аліментів 3064,00 грн. х 1% (пені) х 132 дня (01 січня 2019 року по 13 травня 2019 року) = 4044,48 грн.;

- сума неустойки (пені) за січень 2019 року: нарахована сума аліментів 3110,00 грн. х 1% (пені) х 101 день (01 лютого 2019 року по 13 травня 2019 року) = 3141,10 грн.;

- сума неустойки (пені) за лютий 2019 року: нарахована сума аліментів 3110,00 грн. х 1% (пені) х 73 дня (01 березня 2019 року по 13 травня 2019 року) = 2416,30 грн.;

- сума неустойки (пені) за березень 2019 року: нарахована сума аліментів 3110,00 грн. х 1% (пені) х 42 дня (01 квітня 2019 року по 13 травня 2019 року) = 1306,20 грн.;

сума неустойки (пені) за квітень 2019 року: нарахована сума аліментів 3110,00 грн. х 1% (пені) х 13 днів (01 травня 2019 року по 13 травня 2019 року) = 404,30 грн.;

Всього сума пені за період з 01 квітня 2018 року по 13 травня 2019 року, станом на 13 травня 2019 року складає 58737,37 грн.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що відповідачем не сплачувалися аліменти на утримання неповнолітньої дитини, враховуючи суми щомісячної заборгованості та виходячи із вищезазначеного розрахунку, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з 01 квітня 2018 року по 13 травня 2019 року складає 58737,37 грн.

Разом із тим, враховуючи положення ч.1 ст.196 СК України, за якими одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_3 підлягає стягненню у якості відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати (неустойки) у розмірі загальної суми заборгованості по аліментам станом на 13 травня 2019 року, що складає 36079,22 грн., як про це зазначено у Довідці про несплату аліментів, складену державним виконавцем, яка судом прийнята до уваги як належний та обґрунтований доказ по справі, у зв`язку з чим дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягає частковому задоволенню та з ОСОБА_2 підлягає до стягнення сума пені, що дорівнює розміру заборгованості зі слати аліментів за період з 01 квітня 2018 року по 13 травня 2019 року у сумі 36079,22 грн..

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (з відповідними змінами) з позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2019 року складає 1921,00 грн.

Суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 36079,22 грн., а тому з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 428,15 грн. (розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2018 року 1921,00 грн.* 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб = 768,40 * 55,72% (36079,22 грн. розмір задоволених вимог : 64755,07 грн. розмір заявлених вимог).

Керуючись статтями 11, 60, 212, 213, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 196 Сімейного кодексу України, пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , інші дані суду невідомі, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_7 , уродженки м. Слов`янська Донецької області, громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01 квітня 2018 року по 13 травня 2019 року, у розмірі 36079,22 грн. (тридцять шість тисяч сімдесят дев`ять грн. 22 коп.).

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити у зв`язку з відсутністю підстав.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , інші дані суду невідомі, судовий збір у розмірі 428 грн. 15 коп. (чотириста двадцять вісім грн. 15 коп.) до державного бюджету коштів на доходний рахунок 6001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, , код класифікації доходів бюджету: 22030106

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне судове рішення складено 07 червня 2019 року.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А.Хаустова