Справа № 346/835/19
Провадження № 22-ц/4808/829/19
Головуючий у 1 інстанції Веселов В. М.
Суддя-доповідач Матківський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Бойчука І.В., Максюти І.О.

секретаря Турів О.М.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дітей, з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 квітня 2019 року, ухвалене суддею Веселовим В.М.,

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

У лютому 2019 року позивач звернулася з даним позовом до відповідача про зміну розміру аліментів та просила ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти в твердій грошовій сумі на неповнолітніх дітей: дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - 5000 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття, а на сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - 3500 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач заявлені вимоги обґрунтувала тим, що 04 серпня 2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем, у якому народились син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З відповідачем припинили спільне проживання та рішенням суду шлюб між ними розірвано, а діти залишились проживати разом з нею. Згідно з рішенням суду від 13 липня 2016 року відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на дітей у розмірі по 800 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

На даний час матеріальне становище у неї змінилося. Вона самостійно піклується про дітей. У зв`язку з економічним становищем у країні, ростом цін, змушена витрачати на утримання дітей значну суму грошей. Крім цього, дочка ОСОБА_3 є важкохворою, народилась з тяжкими вадами здоров`я, потребує постійного лікування, відповідно їй повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як стало відомо позивачу, матеріальне становище відповідача значно покращилось, тому вважає, що він повинен і має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у зазначеному нею розмірі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 квітня 2019 позов задоволено частково. Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 гривень щомісячно , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на даний час діти потребують більших коштів на утримання, задоволення фізичного, духовного та культурного розвитку, одяг, продукти, засоби гігієни та лікування. Коштів, які сплачує відповідач недостатньо, щоб утримувати дітей, які потребують покращеного харчування, забезпечення одягом та всім іншим, що є необхідне для забезпечення нормального рівня життя дітей.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

На дане рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить його змінити, позов задовольнити частково, визначити розмір аліментів на двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 1200 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Суд не взяв до уваги, що розмір стягуваних з нього аліментів за рішенням суду вже збільшено до рівня встановленого законом.

У рішенні суду не наведено обставин, підтверджених належними доказами, достатніми для застосування до спірних правовідносин ч.1 ст. 192 СК України, що стосується зміни його матеріального становища. Стверджуючи про поліпшення матеріального становища, позивач не повідомила суд про джерело отримання нею такої інформації і не надала відповідних доказів, що свідчить про необґрунтованість її доводів.

За станом здоров`я не може працевлаштуватись на постійну роботу і отримувати стабільний дохід, якого було б достатньо для більш повного утримання неповнолітніх дітей, зокрема, сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному позивачем. Постійною роботою не забезпечений, не отримує допомоги по безробіттю, у зв`язку з пошкодженням лівого колінного суглоба, не може повноцінно фізично працювати і вимушений амбулаторно лікуватись.

Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є обов`язком батьків згідно ст.180 СК України. Свої батьківські обов`язки виконує належним чином в міру своїх можливостей, надаючи матеріальну допомогу своїм дітям добровільно, окрім сплати аліментів, що свідчить про добросовісне виконання ним своїх батьківських обов`язків. Позивачка є працездатною особою і може постійно чи тимчасово працювати, оскільки дочка ОСОБА_3 після проведеної операції на серці почуває себе краще і відвідує Коршівський ДНЗ «Малятко».

Позивач не скористалась правом на подання відзиву.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що за час перебування в шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 42 від 26 серпня 2008 року, та серії НОМЕР_2 , актовий запис № 42 від 19 жовтня 2012 року (а.с.4,5).

Шлюб між сторонами розірвано 13 червня 2016 року, що підтверджується копією рішення Коломийського міськрайонного суду від 13 червня 2016 року, справа № 346/3192/16-ц (а.с. 6).

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 13 липня 2016 року стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі по 800 гривень щомісячно на кожну дитину (а.с.7).

Відповідно до копії довідки № 237, виданої виконкомом Коршівської сільської ради 12 лютого 2019 року діти зареєстровані та проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 (а.с.15).

Стан здоров`я дочки сторін підтверджено діагнозом: двобічна сенсоневральна приглухуватість ІІ-ІІІ ступеня, рекомендовано слухопротезування, 27 жовтня 2017 року на засідання ЛКК їй встановлено групу інвалідності до 18 років (а.с. 11-14).

Позиція суду апеляційної інстанції

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, законом встановлено мінімальний розмір аліментів - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік»

розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 до 18 років становить : з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Апелянт оскаржує рішення у зв`язку з тим, що суд першої інстанції не врахував відсутність належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження обставин щодо покращення його матеріального становища, що стало приводом для збільшення розміру аліментів.

Визначаючи суму аліментів на утримання сина ОСОБА_4 та дочки ОСОБА_3 в розмірі 1300 та 2500 гривень відповідно, суд першої інстанції взяв до уваги стан здоров`я дочки ОСОБА_3 , сезонні роботи відповідача, його характер заробітку.

Статтею 182 СК України у редакції, чинній на момент звернення до суду з указаним позовом, передбачено, що до обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів відносяться: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач повністю підтвердила підвищення потреби дочки ОСОБА_3 у лікуванні та необхідності її розвитку, дитина має складний діагноз та потребує постійного медикаментозного лікування, а тому матеріальні витрати є значними. Син ОСОБА_4 є дитиною шкільного віку, також потребує підвищених витрат для забезпечення нормального життя та гармонійного розвитку. Крім цього, мінімальний прожитковий рівень для дитини відповідного віку підвищується тричі протягом року.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідач є фізично здоровим, постійно їздить на сезонні заробітки, працює, не заперечує, що дочка хворіє і потребує у зв`язку з цим значних витрат, а тому сума аліментів у розмірі 1300 та 2500 гривень аліментів на дітей щомісячно є виправданою з огляду на потреби дітей та не буде непомірно великим розміром для відповідача.

Згідно довідки Коломийської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості від 05 березня 2019 року №429-03/22-19 ОСОБА_2 не перебуває на обліку в єдиній інформаційно-аналітичній системі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції як безробітний станом на 05 березня 2019 року (а.с. 28).

Доводи апелянта щодо ушкодження колінного суглоба, що заважає працевлаштуватись на постійну роботу для більш повного утримання дітей, є голослівними. Відповідач не надав належних доказів, які б підтверджували обмеження у зв`язку зі станом здоров`я щодо працевлаштування.

На думку колегії суддів, відповідач повністю спроможний сплачувати визначений судом розмір аліментів та не подав жодного переконливого, допустимого та належного доказу, що на даний час не має реальної спроможності сплачувати визначений судом розмір аліментів. Висновок УЗД дослідження, у даному випадку, не можна вважати абсолютним аргументом для зменшення розміру аліментів на дітей.

Колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, врахувавши наведені норми матеріального права та обставини справи, правильно визначився з характером спірних правовідносин, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку, змінивши розмір аліментів на дітей.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 квітня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: І.В. Бойчук

І.О. Максюта