ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

04 червня 2019 року

м. Харків

справа № 641/2238/19

провадження № 22-ц/818/2593/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Піддубного Р.М. (суддя-доповідач),

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Кравченко О. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 березня 2019 року, постановлену у складі судді Курганникової О.А.,

в с т а н о в и в :

25 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила витребувати із незаконного володіння ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 .

Того ж дня, ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просила заборонити відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_2 , та заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії з її виселення із зазначеної квартири до розгляду справи по суті.

В обґрунтування заяви зазначила, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Заборонено будь-яким особам вчиняти дії, направлені на відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_5 та заборонено ОСОБА_2 вчиняти дії з виселення ОСОБА_1 із зазначеної квартири до вирішення спору по суті.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу скасувати.

В обґрунтування скарги зазначив, що на підставі укладеного 20 березня 2019 року з ОСОБА_3 договору купівлі-продажу він є власником спірної квартири, 17.03.2017 року ОСОБА_6 було знято з реєстраційного обліку за адресою цієї квартири, в ній не проживає з 2017 року, а тому відсутні підстави для забезпечення позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження спірного нерухомого майна, та вчинення дії щодо виселення позивача зі спірної квартири може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення у разі задоволення заявленого позову.

Проте повністю погодитись з такими висновками суду не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Отже, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття певних заходів, передбачених ч. 1 ст. 150 ЦПК України, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як убачається із матеріалів справи, предметом заявленого ОСОБА_1 позову є вимоги про витребування квартири АДРЕСА_1 із незаконного володіння ОСОБА_2

З огляду на викладене та враховуючи характер заявлених позивачем позовних вимог, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження спірної квартири може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення заявленого позову.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 визнано такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

Також з позову ОСОБА_1 вбачається, що вона у вказаній квартирі фактично не проживає.

Згідно з п. 9 ст. 129 Конституції України, п.7 ч. 3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Цивільним процесуальним законом не передбачено можливості забезпечення позову шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

З огляду на викладене вимоги щодо забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії щодо виселення ОСОБА_1 не ґрунтується на законі.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції в частині заборони ОСОБА_2 вчиняти дії з виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 березня 2019 року в частині заборони ОСОБА_2 вчиняти дії з виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 скасувати, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цій частині відмовити.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 червня 2019 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова