"06" червня 2019 р.
Справа № 642/351/19
Провадження № 2/642/709/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді Пашнєва В.Г.,

за участю секретаря Конєвої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський вагоно-будівний завод» про перерахунок відшкодування шкоди у зв`язку з каліцтвом і стягнення недоплачених сум, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський вагоно-будівний завод», в якій просить стягнути з відповідача на її користь недоплачену суму втраченого заробітку, у зв`язку з пошкодженням здоров`я та витрати на постійний сторонній та побутовий догляд за період з 01.12..2016 року по 31.12.2018 року одноразово 130481 грн.18 коп., та стягнувати з 01 січня 2019 року довічно втрачений заробіток по 8731 грн. 39 коп. щомісячно та витрати по сторонньому та побутовому догляду у сумі 2792 грн.25 коп. щомісячно, а всього по 11523 грн.64 коп. щомісячно з подальшим підвищенням цих сум відповідно до підвищення мінімальної заробітної плати.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що працювала слюсарем на Харківському заводі «Еталон» і за сумісництвом тренером по велоспорту Харківської обласної ради «Спартак».

24 квітня 1976 року при виконанні тренувальної гонки на велосипеді вона була збита автомобілем, який належав відповідачу.

Згідно висновків МСЕК (останній висновок від 22 травня 1995 року) була визнана інвалідом 1-ої групи з втратою професійної працездатності 100% безстроково, визнана також особою, що потребує постійного стороннього догляду, санаторно-курортного лікування. Рішеннями Ленінського районного суду м. Харкова від 19 березня 1986 року, 11 червня 1998 року, 6 листопада 2001 року, 7 жовтня 2003 року, 9 жовтня 2008 року, відповідач визнаний винним в ушкодженні здоров`я позивача і з нього стягнуто відповідні суми у відшкодування завданої шкоди (втрачений заробіток та витрати на догляд).

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2008 року з відповідача стягнуто втрачений заробіток в розмірі 1278 грн. 17 коп. щомісячно починаючи з 01 жовтня 2008 року, а також витрати на сторонній та побутовий догляд у розмірі 408 грн.75 коп. щомісячно. При цьому розмір витрат на постійний сторонній догляд складає відповідно закону - 0,5 розміру мінімальної заробітної плати, побутовий догляд - 0,25 розміру мінімальної заробітної плати, а всього - 0,75 розміру мінімальної заробітної плати за два види догляду.

Згідно ст. 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду.

У відповідності з рішенням Ленінського районного суду м. Харкова Харківської області від 22.10.2010 р. проведено перерахунок розміру відшкодування шкоди, в тому числі втраченого заробітку та виплат на постій сторонній та побутовий догляд. При цьому встановлено обов`язок відповідача виплачувати щомісячно починаючи з 01 вересня 2010 року та довічно втрачений заробіток по 2082 грн. 59 коп. та витрати по догляду у сумі 666 грн., а всього по 2748 грн. 59 коп. з подальшим підвищенням цих сум відповідно до підвищення мінімальної заробітної плати. На момент прийняття рішення суду мінімальний розмір заробітної плати в Україні складав з 01 липня 2010 року- 888 грн.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 25 січня 2011 року вказане рішення Ленінського районного суду від 22 жовтня 2010 року залишено без змін та виконувалося відповідачем.

Розмір мінімальної заробітної плати в Україні підвищувався та склав: з 1.10.2010 р. - 907 грн.; з 1.12.2010 р. - 922 грн.; з 1.01.2011 р. - 941 грн.; з 1.04.2011 р. - 960 грн., з 1.09.2011 р. - 985 грн.; з 1.12.2011 р. - 1004 грн,; з 1.01.2012 р. - 1073 грн.; з 1.04.2012 р. - 1094 грн.; з 1.01.2014 р. - 1378 грн.; з 1.05.2014 р. - 1450 грн.; з 1.12.2016 р. - 1600 грн.; з 1.01.2017 р. - 3200 грн.; з 1.01.2018 р. - 3723 грн.

Позивач зазначає, що розмір утраченого заробітку повинен бути перерахованим у відповідності зі ст. 1208 ЦК України та складатиме: з 1 жовтня 2010 року: 2127,15 грн. з 1.12.2010 р.-2162,33 грн. з 1.01.2011 р. 2206,89 грн. з 1.04.2011 р. 2251,45 грн. з 1.09.2011 р. 2310,08 грн. з 1.12.2011 р. -2354,64 грн. з 1.01.2012 р.- 2516,46 грн. з 1.04.2012 р. -2565,71 грн. з 1.01.2014 р. -3231,76 грн. з 1.05.2014 р. - 3400,62 грн. з 1.12.2016 р. 3752,41 грн. з 1.01.2017 р. 7504,82 грн. з 1.01.2018 р. -8731,39 грн.

Відповідно розмір виплат на сторонній та побутовий догляд (0,75 від мінімальної заробітної плати) повинен був складати: з 01.10.2010 р. -680,25 грн. з 01.12.2010 р -691,50 грн. з 01.01.2011 р- 705,75 грн. з 01.04.2011 р. - 720,00 грн. з 01.09.2011 р. -738,75 грн. з 01.12.2011 р. -753,00 грн. з 01.01.2012 р-804,75 грн. з 1.04.2012 р. - 820,50 грн. з 1.01.2014 р- 1033,50 грн. з 1.05.2014 р. - 1087,50 грн. з 1.12.2016 р. - 1200,00 грн. з 1.01.2017 р- 2400,00 грн. з 1.01.2017 р. - 2400,00 грн. з 1.01.2018 р. - 2792,25 грн.

До 2017 року відповідач перерахував відшкодування шкоди. А з 2017 року виплати провадив без перерахування.

На думку позивача відповідач повинен був виплачувати їй відшкодування втраченого заробітку разом з виплатами на постійний сторонній та побутовий догляд: з 1.12.2016 р. - 3752,41 грн. + 1200,00 грн. = 4952,41 грн. з 1.01.2017 р. - 7504,82 грн. + 2400,00 грн. = 9904,82 грн. з 1.01.2018 р. - 8731,39 грн. + 2792,25 грн. = 11523,64 грн.

А всього за період з 01.12.2016 року по 31.12.2018 року відповідач повинен був виплатити - 262093,93 грн. (4952,41 грн. + 9904,82 грн. х 12 міс. + 11523,64 грн. х 12 міс.)

Фактично відповідач за період виплатив - 131612,75 грн. (5264,51 грн. х 25 міс.). Тобто повинен доплатити - 130481,18 грн. (262093,93 грн. - 131612,75 грн.) та починаючи з 01 січня 2019 р. виплачувати щомісячно: втрачений заробіток по 8731,39 грн. витрати на постійний сторонній та побутовий догляд по 2792,25 грн., а разом - по 11523,64 грн. на місяць з наступним перерахуванням цієї суми в разі підвищення мінімальної заробітної плати.

Ухвалою суду від 22.01.2019 року відкрито провадження у справі в загальному порядку та призначено підготовче судове засідання.

В судове засідання позивачка не з`явилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність , погодилась з розрахунками відповідача, та просила позов задовольнити частково.

Представник відповідача 18.02.2019 року надав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що розрахунки позивачкою виконані помилково, а саме нею невірно проведено перерахунок сум, що належать до сплати. Відповідачем надано власні розрахунки, що підлягають стягненню, відповідно до яких підлягає стягненню недоплачена сума втраченого заробітку у зв`язку з пошкодженням здоров`я та витрати на постійний сторонній та побутовий догляд за період з 01.12.2016 року по 01.01.2019 року одноразово 104599,71 грн., з 01.01.2019 року довічно втрачений заробіток по 7028 грн. 49 коп. щомісячно та витрати по сторонньому та побутовому догляду у сумі 2247 грн. 77 коп. щомісячно, а всього по 9276 грн. 26 коп. щомісячно з подальшим підвищенням цих сум відповідно до підвищення мінімальної заробітної плати.

Ухвалою суду від 06.05.2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

21.05.2019 року позивачем надано відповідь на відзив відповідача, в якому вона зазначає, що погоджується із розрахунками, що надані відповідачем .

В судове засідання сторони не з`явились, про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заперечення на позов та відзив на нього.

Перевіривши матеріли справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 працювала слюсарем на Харківському заводі «Еталон» і за сумісництвом тренером по велоспорту Харківської обласної ради «Спартак».24 квітня 1976 року при виконанні тренувальної гонки на велосипеді вона була збита автомобілем, який належав відповідачу.

Згідно висновків МСЕК (останній висновок від 22 травня 1995 року) я була визнана інвалідом 1-ої групи з втратою професійної працездатності 100% безстроково, визнана також особою, що потребує постійного стороннього догляду, санаторно-курортного лікування.

Рішеннями Ленінського районного суду м. Харкова від 19 березня 1986 року, 11 червня 1998 року, 6 листопада 2001 року, 7 жовтня 2003 року, 9 жовтня 2008 року, відповідач визнаний винним в ушкодженні мого здоров`я і з нього стягнуто відповідні суми у відшкодування завданої шкоди (втрачений заробіток та витрати на догляд).

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2008 року з відповідача стягнуто втрачений заробіток в розмірі 1278 грн. 17 коп. щомісячно починаючи з 01 жовтня 2008 року, а також витрати на сторонній та побутовий догляд у розмірі 408 грн.75 коп. щомісячно. При цьому розмір витрат на постійний сторонній догляд складає відповідно закону - 0,5 розміру мінімальної заробітної плати, побутовий догляд - 0,25 розміру мінімальної заробітної плати, а всього - 0,75 розміру мінімальної заробітної плати за два види догляду.

Відповідно до вимог ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності , а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно з ч.2 ст.1208 ЦК України за заявою потерпілої особи у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданого каліцтвом, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду.

Дійсно, рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 22.10.2010 р. у справі № 2- 7282/10 стягнуто з Відповідача на користь Позивачки, починаючи з 1 вересня 2010 р. довічно втрачений заробіток по 2 082,59 грн. щомісячно та витрати по догляду у сумі 666 грн. з подальшим підвищенням цих сум відповідно до підвищення мінімальної заробітної плати.

Для визначення, які суми належали до виплати Позивачці за спірний період, з 01.12.2016 р. по 01.01.2019 р,, необхідно встановити розмір мінімальної заробітної плати, відповідний кожному періоду, починаючи з 01.10.2010 р.

Таким чином, перерахунок втраченого заробітку (визначеного Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 22.10.2010 р. у справі № 2-7282/10) в сумі 2 082,59 грн., залежно від підвищення мінімальної заробітної плати в певні періоди буде виглядати так: з 01.10.2010 р.: 2 082,59 * 907 : 888 = 2127,14 грн. з 01.12.2010 р,: 2127,14 * 922 : 907 = 2 162,31 грн. з 01.01.2011 р.: 2 162,31* 941 : 922 = 2206,86 грн.. з 01.04.2011 р.: 2206,86 * 960: 941 = 2 251,41 грн. з 01.10.2011 р.: 2 251,41* 985: 960 = 2310,04 грн. з 01.12.2011 р.: 2310,04 * 1004 : 985 = 2354,59 грн. з 01.01.2012 р.: 2354,59 *1073: 1004 = 2516,40 грн. з 01.04.2012 р.: 2516,40 * 1094: 1073 = 2565,64 грн. з 01.07.2012 р.: 2565,64 * 1102: 1094 = 2584,40 грн. з 01.10.2012 р.: 2584,40* 1118: 1102 = 2621,92 грн. з 01.12.2012 р.: 2621,92 * 1134: 1118 = 2659,44 грн.

Тобто, до виплат Позивачці належали такі суми втраченого заробітку, починаючи з 01.10.2019 р:

2010 рік: жовтень - 2127,14 грн. листопад - 2127,14 грн. грудень - 2 162,31 грн.,

2011 рік: січень - 2206,86 грн. лютий -2206,86 грн. березень - 2206,86 грн. квітень - 2 251,41 грн. травень - 2 251,41 грн. червень - 2 251,41 грн. липень - 2 251,41 грн. серпень - 2 251,41 грн. вересень - 2 251,41 грн. жовтень - 2310,04 грн. листопад - 2310,04 грн. грудень -2354,59 грн.,

2012 рік: січень - 2516,40 грн. лютий -2516,40 грн. березень - 2516,40 грн. квітень - 2565,64 грн. травень - 2565,64 грн. червень - 2565,64 грн. липень - 2584,40 грн. серпень - 2584,40 грн. вересень - 2584,40 грн. жовтень - 2621,92 грн. листопад - 2621,92 грн. грудень -2659,44 грн.,

2013 рік: січень -2689,92 грн., лютий - 2689,92 грн, березень - 2689,92 грн, квітень -2689,92 грн, травень -2689,92 грн, червень- 2689,92 грн, липень-2689,92 грн, серпень-2689,92 грн, вересень-2689,92 грн, жовтня-2689,92 грн, листопад-2689,92 грн, грудень-2689,92 грн,

2014 рік січень -2856,42 грн.., лютий - 2856,42 .грн, березень - 2856,42 грн. квітень -2856,42 грн., травень -2856,42 грн., червень- 2856,42 грн., липень-2856,42 грн., серпень-2856,42 грн., вересень-2856,42 грн. жовтня-2856,42 грн., листопад-2856,42 грн, грудень-2856,42 грн,

2015 рік: січень -2856,42 грн.., лютий - 2856,42 .грн, березень - 2856,42 грн. квітень -2856,42 грн., травень -2856,42 грн., червень- 2856,42 грн., липень-2856,42 грн., серпень-2856,42 грн., вересень-2856,42 грн., жовтня-2856,42 грн., листопад-2856,42 грн, грудень-2856,42 грн,

2016 рік: січень -3231,64 грн.., лютий - 3231,64 грн, березень - 3231,64 грн квітень -3231,64 грн., травень -3231,64 грн., червень- 3231,64 грн., липень-3231,64 грн., серпень-3231,64 грн., вересень-3231,64 грн жовтня-3231,64 грн., листопад-3231,64 грн, грудень-3231,64 грн,

2017 рік: січень -7504,52 грн ,лютий - 7504,52 грн, березень - 7504,52 грн ,квітень -7504,52 грн., травень -7504,52 грн., червень- 7504,52 грн., липень-7504,52 грн., серпень-7504,52 грн., вересень-7504,52 грн жовтня-7504,52 грн., листопад-7504,52 грн, грудень-7504,52 грн,

2018 рік: січень -8731,03 грн., лютий - 8731,03 грн., березень - 8731,03 грн., квітень -8731,03 грн., травень -8731,03 грн.., червень- 8731,03 грн., липень-8731,03 грн.., серпень-8731,03 грн.., вересень-8731,03 грн., жовтень -8731,03 грн.., листопад-8731,03 грн., грудень-8731,03 грн.

Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Харків від 22.10.2010 р. суд вирішив стягнути з ТОВ ХВБЗ зокрема, витрати по догляду у сумі 666 грн. щомісячно, з подальшим підвищенням цих сумм відповідно до підвищення мінімальної заробітної плати. В тексті цього рішення вказано, що розмір витрат, пов`язаних зі стороннім та побутовим доглядом складає відповідно сторонній догляд 0,5 розміру мінімальної заробітної плати, побутовий догляд 0,25 розміру мінімальної заробітної плати, а всього, 0,75 розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, розрахунок сум, належних до виплати позивачці, в якості витрат по догляду повинен виглядати наступним чином:

з 01.10.2010 р.: 907* 0,75 = 680,25 грн.,

з 01.12.2010 р.: 922*0,75=691,50 грн.,

з 01.01.2011р.: 941* 0,75 =705,75 грн.,

з 01.04.2011 р.: 960* 0,75 =720,00 грн.,

з 01.10.2011 р.: 985*0,75 =738,75 грн.,

з 01.12.2011 р.: 1004*0,75=753,00 грн.,

з 01.01.2012 р.:1073*.0,75 =804,75 грн.,

з 01.04.2012 р.:1094*0,75 = 820,50 грн.,

з 01.07.2012 р.:1102* 0,75=826,50 грн.,

з 01.10..2012 р.:1118*0,75= 838,50 грн.,

з 01.12,2012 р.:1134*0,75=850,50 грн.,

з 01.01.2013 р.:1147*0,75 = 860,25 грн.,

з 01.12.2013 р.:1218*0,75 = 913,50 грн.,

з 01.01.2014 р.:1218* 0,75= 913,50 грн.,

з 01.01.2015р.:1218 НОМЕР_1 0,75 = 913,50 грн.,

з 01.09.2015 р.:1378*0,75 = 1033,50 грн.,

з 01.01.2016 р.:1 378* 0,75 = 1033,50 грн.,

з 01.05.2016 р.:1450 НОМЕР_1 0,75 = 1087.50 грн.,

з 01.12.2016 р.: НОМЕР_2 0,75 = 1200.00 грн.

з 01.01 .2017 р.:3200 НОМЕР_1 0,75 = 2400,00 грн,

з 01.01.2018 р.: НОМЕР_3 *0,75 = 2792,25 грн.

Отже, за період з 01.12.2016 р. по 01.01.2019 р. сплаті належали наступні суми:

За грудень 2016 р.: 1200,00 грн.

За 2017 р.: 2400,00 грн. * 12 міс. = 28 800,00 грн.

За 2018 р.: 2792,25 грн. * 12 міс. = 33 507.00 грн.

Таким чином, якщо розглядати період, за який наводить розрахунок позивачка у позові, то отримуємо суму: 3752,26 грн. (втрачений заробіток за грудень 2016 р.) + 1200,00 грн. (витрати на догляд за грудень 2016 р.) + 90 054,24 грн. (втрачений заробіток за 2017 рік) + 104 772,36 грн. (втрачений заробіток за 2018 р.) + 28 800,00 грн. (витрати на догляд за 2017 рік) + 33 507,00 грн. (витрати на догляд за 2018 рік) = 262 085,86 грн. - сума, яка належала до сплати з 01.12.2016 р. по 01.01.2019 р.

Як достовірно встановлено судом та не заперечується сторонами, в період з 01.12.2016 р по 31.12.2018 р підприємством ТОВ «ХВБЗ» на користь ОСОБА_1 були здійснені виплати загальна сума яких складає 132 148,34 грн.

Враховуючи вищенаведене, недоплачена загальна сума довічно втраченого заробітку та витрат на сторонній та побутовий догляд складає 262 085.86 грн. - 132 148.34 грн. = 129 937,52 грн. Довічно втрачений заробіток з 01.01.2019 р, складає 8731,03 грн. Витрати по сторонньому та побутовому догляду з 01.01.2019 р. складають 2 792,25 грн.

Аналогічні розрахунки були також надані судом відповідачем та з ними погодилась позивач.

З врахуванням вищевикладеного, суд погоджується з розрахунками що надані відповідачем та задовольняє позовні вимоги ОСОБА_2 частково.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покласти на відповідача.

На підставі керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 137, 141, 264, 265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський вагоно-будівний завод» про перерахунок відшкодування шкоди у зв`язку з каліцтвом і стягнення недоплачених сум - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський вагоно-будівний завод» ( м.Дніпро, вул. О.Гончара, 28-а, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) недоплачену суму втраченого заробітку у зв`язку з пошкодженням здоров`я та витрати на постійний сторонній та побутовий догляд за період з 01.12.2016 року по 31.12.2018 року одноразово - 104599 грн. 71 коп.

Стягувати з Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський вагоно-будівний завод» ( м.Дніпро, вул. О.Гончара, 28-а, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) з 01.01.2019 року довічно втрачений заробіток по 7028 грн. 49 коп. щомісячно та витрати по сторонньому та побутовому догляду у сумі 2247 грн. 77 коп. щомісячно, а всього по 9276 грн. 26 коп. щомісячно з подальшим підвищенням цих сум відповідно до підвищення мінімальної заробітної плати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський вагоно-будівний завод» ( м.Дніпро, вул. О.Гончара, 28-а, ) на користь держави судовий збір в сумі 1304 ( одна тисяча триста чотири) грн. 81 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 06 червня 2019 року.

Суддя В.Г. Пашнєв