Справа № 209/3360/17
Провадження № 2/209/694/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбари Г.А.,

за участі секретаря Кулік О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 22 травня 2014 року в розмірі 22907,68 грн., яка складається з наступного: 6913,38 грн. - тіло кредиту, 7447,65 грн. - відсотки за користування кредитом, 6979,62 грн. - пеня, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1067,03 грн. штраф (процентна складова), а також сплачений судовий збір.

На обґрунтування позову зазначено, що 22 травня 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 уклали кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", і "Тарифами Банку" складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору надала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Пунктом 1.1.7.11 договору було передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання, і якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. В порушення умов кредитного договору та законодавства України, ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань відповідач станом на 21 листопада 2017 року має заборгованість за кредитним договором б/н від 22 травня 2014 року в розмірі 22907,68 грн., яка складається з наступного: 6913,38 грн. - тіло кредиту, 7447,65 грн. - відсотки за користування кредитом, 6979,62 грн. - пеня, 50,.00 грн. - штраф (фіксована частина), 1067,03 грн. штраф (процентна складова).

До розгляду справи по суті від представника відповідача - Переверзева І.В. надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 101-105), в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свої доводи аргументує тим, що в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження встановленого кредитного ліміту, відсутні докази підписання Умов та правил надання банківських послуг та їх зв`язку з заявою-анкетою ОСОБА_1 , відсутні виписки по банківському рахунку, розрахунки заборгованості підписані невідомою особою та містять очевидні помилки й розбіжності, банком пропущено строк позовної давності щодо частини нарахованої пені та штрафів, а також вказує на неможливість одночасного застосування пені та штрафів.

До розгляду справи по суті від представника позивача надійшла відповідь на відзив з випискою по особовому банківському рахунку ОСОБА_1 та довідкою про випуск карток за кредитним договором б/н від 22.05.2014 року (а.с. 114-121), де зазначено, що згідно з анкетою-заявою ОСОБА_1 від 22.05.20014 року про приєднання до Умовам та Правилами надання банківських послуг в АТ "Приватбанк" вона звернулась до банку та погодилась укласти договір про надання банківських послуг. Відповідно до підписаної анкети відповідач буда ознайомлена та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, їх зміст розуміє. Отже, відсутність підпису боржника на відповідних тарифах, умовах та правил не свідчить про не укладеність договору. Банк належним чином виконав свої зобов`язання. ОСОБА_1 користувалась кредитними коштами та погашала заборгованість, що підтверджується випискою по кредитному договору. Щодо строків позовної давності по пені, позивач не вважає їх пропущеними, оскільки за умовами п. 2.18.4.6. та 2.3.9.10 Умов та правил надання банківських послуг, строк позовної давності, в тому числі по пені, встановлений сторонами на строк 50 років.

До розгляду справи по суті від представника відповідача ОСОБА_2 надійшли пояснення на відповідь на відзив (а.с. 127-129), де зазначено, що відповідач не погоджується із строком позовної давності в 50 років, оскільки відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України відповідач не надавала свої письмової згоди на збільшення строку позовної давності. Також, вказує на неможливість одночасного застосування пені та штрафів, що закріплено у ст.61 Конституції України.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник відповідача надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності та відсутності відповідача .

Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу у судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів.

Встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, 22 травня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом за тратами, здійсненими до 01 вересня 2014 року у розмірі 27,60% на рік, з 01 вересня 2014 року у розмірі 32,40% на рік, з 01 квітня 2015 року у розмірі 42,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між нею та банком кредитний договір (а.с. 10-25).

Пунктами 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов надання банківських послуг було передбачено, що позичальник надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і він дає право банку в будь-який моменту змінити (зменшити, збільшити або анулювали) кредитний ліміт, а підписання цього договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Згідно пунктів 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6, 2.1.1.5.7 Умов та прави надання банківських послуг відповідач зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором; у разі невиконання зобов`язань на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту.

На підставі п. 2.1.1.12.9 Правил користування платіжною карткою відповідач доручила банку списувати з будь-якого її рахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань, у томі числі й мінімального обов`язкового платежу, якщо мінімальний обов`язковий платіж вказаний у заяві клієнта та і пам`ятці клієнта.

Згідно п. 2.1.1.3.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідач доручила банку здійснювати списання грошових коштів з її рахунків, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах суми, що підлягає сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

При порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, відповідач зобов`язалася, згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від заборгованості за кредитним договором.

Пунктом 1.1.5.21 Умов та правил надання банківських послуг визначено, якщо в інших розділах не встановлено інше, у разі непогашення кредиту у термін, встановлений Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої здійснюється відповідно до розміру, встановленого у заяві на приєднання до цього договору для відсотків, від дня виникнення простроченої заборгованості. У разі непогашення зазначеного простроченого зобов`язання протягом 30 календарних днів усі платежі, що сплачуються після зазначеної дати, є пенею, крім платежів, що направляються з урахуванням встановленої договором черговості на погашення тіла кредиту. У період нарахування пені на всю суму заборгованості за кредитним договором відсотки не нараховуються.

Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Правил користування платіжною карткою у разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн., включаючи прострочені зобов`язання, передбачені пунктами 2.1.1.12.6.2 та 2.1.1.12.8.1 Умов і Правил, клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується таким чином: пеня = базова відсоткова ставка за договором/30 (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. (одноразово). Пеня нараховується у день нарахування відсотків по кредиту.

Станом на 21 листопада 2017 року прострочена заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № б/н від 22 травня 2014 року становить 22907,68 грн., яка складається з наступного: 6913,38 грн. - тіло кредиту, 7447,65 грн. - відсотки за користування кредитом, 6979,62 грн. - пеня, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1067,03 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості, який перевірений судом (а.с. 7-8).

Як вбачається із розрахунку заборгованості, довідки про випуск карток за кредитним договором б/н від 22.05.2014 року та виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 (а.с. 7-8, 117-120), відповідач користувалась кредитною картою АТ "Приватбанк" № НОМЕР_2 до 03.07.2016 року та після цієї дати картою № 440567, частково погашала тіло кредиту, сплачувала відсотки за користування кредитом та комісії, останній раз поповняла рахунок 23.03.2017 року на суму 1100 гривень та 25.07.2017 року замовляла оплату частинами покупку товару на суму 2200,31 грн.

Суд не приймає до уваги доводи сторони відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження встановленого кредитного ліміту; відсутні докази підписання Умов та правил надання банківських послуг та їх зв`язку з заявою-анкетою ОСОБА_1 ; відсутні виписки по банківському рахунку; розрахунки заборгованості підписані невідомою особою та містять очевидні помилки й розбіжності; оскільки останні не підтверджуються будь-якими доказами відповідача та спростовуються дослідженими судом доказами наданими позивачем, а саме: анкетою-заявою ОСОБА_1 від 22.05.20014 року (а.с. 9), Витягом з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" (а.с. 10), Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "Приватбанк" (а.с. 11-25), завіреною ОСОБА_1 . копією паспорта (а.с. 26), розрахунком заборгованості, який не спростований відповідачем (а.с. 7-8), довідкою про випуск карток за кредитним договором б/н від 22.05.2014 року та випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 (а.с. 117-120).

Суд відхиляє доводи відповідача про сплив позовної давності, в тому числі, до частини пені та штрафу, оскільки останнє погашення кредиту відбулось 23.03.2017 року, а до суду позивач звернувся з позовом 06.12.2017 року, в зв`язку з чим позивачем не було пропущено загальний строк позовної давності у три роки. В доданому до позову розрахунку заборгованості пеня нарахована в межах річного строку до дати звернення з позовом до суду, що відповідає позовній давності передбаченій в п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України.

Також, суд відхиляє аргументи позивача про збільшенний строк позовної давності в 50 років, оскільки відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України відповідач не надавала свої письмової згоди на збільшення строку позовної давності.

При ухваленні рішення, суд приймає до уваги доводи відповідача про неможливість одночасного застосування пені та штрафу.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, банком крім пені також нараховані штрафи - 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1067,03 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Отже, враховуючи положення ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому заявлені позивачем вимоги про одночасне їх стягнення з відповідача за прострочення сплати суми кредиту та відсотків суперечать вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, та зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення постановою у справі № 6-2003цс 15 від 21.10.2015 року.

Як встановлено судом, відповідачем було порушено вимоги Умов та правил надання банківських послуг, тобто укладеного сторонами договору, та ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, а саме: прострочено повернення заборгованості по кредиту, в зв`язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту, відсотків та пені.

Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Згідно з ч.1 ст. 638 та ч.1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст. 634 ч.1 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно ст. 625 та ст. 1052 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та у разі невиконання ним обов`язків, встановлених договором позики, позикодавець (позивач) має право вимагати від відповідача повернення позики та сплати належних йому процентів.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку, що укладений між сторонами договір відповідає вимогам закону, зобов`язання по договору відповідачем у встановлений строк не виконані, сума заборгованості по тілу, процентам і пені підтверджена документально і підлягає стягненню на користь позивача.

Таким чином, з відповідача на користь позивача має бути стягнута заборгованість за кредитним договором б/н від 22 травня 2014 року в розмірі 21340,65 грн., яка складається з наступного: 6913,38 грн. - тіло кредиту, 7447,65 грн. - відсотки за користування кредитом, 6979,62 грн. - пеня.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення нарахованих за невиконання зобов`язання штрафів необхідно відмовити

Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача має бути стягнуто на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково позов Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», , заборгованість за кредитним договором б/н від 22 травня 2014 року в розмірі заборгованість за кредитним договором б/н від 22 травня 2014 року в розмірі 21340,65 грн., яка складається з наступного: 6913,38 грн. - тіло кредиту, 7447,65 грн. - відсотки за користування кредитом, 6979,62 грн. - пеня, а також 1490,56 грн. сплаченого судового збору, а всього 22831,21 грн. (двадцять дві тисячі вісімсот тридцять одна грн. 21 коп.).

Повне судове рішення складено 12 червня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.А. Байбара.