Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1367/19
Провадження № 2/674/637/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Шклярука В. М.

за участю секретаря судового засідання Проценко Л. В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Дунаївці, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області, третя особа: приватний нотаріусу Люзняк Олег Миколайович, про тлумачення заповіту,

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької областіпро тлумачення заповіту, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка при житті склала заповіт від, згідно якого зробила розпорядження, що будинок з по господарськими будівлями та земельною ділянкою біля нього та земельну частку (пай) серія ЯГ № 120534 заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а земельні частки (паї) серія ЯМ № 807608 та ЯМ № 807609 заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заповіт від 20.02.2015 року секретарем Тинянської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області Богонос Л.Л., зареєстрований в реєстрі за №3, є не зміненим та не скасованим.

Позивачі, будучи спадкоємцями за заповітом, прийняли спадщину, оскільки проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права на вищевказане майно позбавлені можливості, оскільки неможливо ідентифікувати будинок та земельну ділянку під ним, які заповідаються, в зв`язку з відсутністю їх адреси, крім того, земельні частки (паї), які посвідчуються сертифікатами, є лише правом на земельні ділянки, площа яких вказана в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) і відносяться до іншого рухомого майна, а земельні ділянки, право власності на які посвідчене Державними актами, вже є безпосередньо нерухомим майном, виділеним в натурі (на місцевості) з визначеними площами та відповідними кадастровими номерами.

А тому звертаються до суду.

Представник позивачів ОСОБА_4 до судового засідання подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивачів, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник відповідача - Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області в судове засідання не з`явився, у визначений судом строк відзиву на позов до суду не подав, однак подав заяву, в якій не заперечував щодо задоволення позову, а розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Третя особа - приватний нотаріус Люзняк О.М. до судового засідання також направив заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечень проти задоволення позову не вказав.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах.

Враховуючи те, що відповідачем було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, керуючись ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення у підготовчому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно.

Померла ОСОБА_3 являється матір`ю позивача ОСОБА_1 та бабою позивача ОСОБА_2 .

Також встановлено, що ОСОБА_3 20.02.2015 року склала заповіт, посвідчений секретарем Тинянської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області (нині - Дунаєвецька селищна рада) Богонос Л.Л. , зареєстрований в реєстрі за №3, згідно якого на випадок своєї смерті зробила розпорядження, що будинок з по господарськими будівлями та земельною ділянкою біля нього та земельну частку (пай) серія ЯГ № 120534 заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а земельні частки (паї) серія ЯМ № 807608 та ЯМ № 807609 заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказаний заповіт є чинним, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 02.10.2019 року.

Позивачі в установленому законом порядку прийняли спадщину, оскільки проживали та були зареєстровані із спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців майна померлої як за законом, так і за заповітом, які би прийняли спадщину та претендували на неї, нема.

Після смерті ОСОБА_3 . позивачі прийняли спадщину у встановленому законом порядку, оскільки проживали та були зареєстровані із спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини, крім того, подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або претендують на неї немає, з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори більше ніхто не звертався, що підтверджується матеріалами спадкової справи №57-2019, заведеної до майна померлої ОСОБА_3 .

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу Люзняка О.М. від 04.09.2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 Відмова нотаріуса мотивована тим, що форма складення заповіту в частину опису спадкового майна, яке заповідається, є некоректною, оскільки неможливо ідентифікувати будинок та земельну ділянку під ним, які заповідаються, в зв`язку з відсутністю їх адреси, крім того, земельні частки (паї), які посвідчуються сертифікатами, є лише правом на земельні ділянки, площа яких вказана в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) і відносяться до іншого рухомого майна, а земельні ділянки, право власності на які посвідчене Державними актами, вже є безпосередньо нерухомим майном, виділеним в натурі (на місцевості) з визначеними площами та відповідними кадастровими номерами.

Встановлено, що згідно заповіту ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 , будинок з господарськими будівлями та земельною ділянкою біля нього та земельну частку (пай) серія ЯГ №120534.

Так, як вбачається з матеріалів справи, у померлій на праві власності належав лише один будинок в АДРЕСА_1 , а тому саме цей будинок померла заповіла. Крім того позивач ОСОБА_1 постійно проживав у даному будинку, зареєстрований за цією адресою.

Згідно довідки КП Дунаєвецької районної ради "Інвентарбюро" №535 від 05.09.2019 року за ОСОБА_3 зареєстровано домоволодіння в АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.06.2001 року, виданого державним нотаріусом Люзняком О.М.

Відповідно до довідки Дунаєвецької селищної ради №9-269 від 05.09.2019 року за померлою 09.02.2019 року ОСОБА_3 рахується будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Інших домоволодінь за нею не рахується.

Крім того, оскільки земельна ділянка для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, не приватизована, що підтверджується довідкою Дунаєвецької селищної ради №9-270 від 05.09.2019 року, а тому на праві власності померлій ОСОБА_3 не належала, то відповідно вона спадкуватись не може, а тому дане розпорядження в заповіті є помилковим.

Що стосується вказаної в заповіті "земельної частки (паю) серія ЯГ № 120534", то суд враховує посилання позивачів на помилку секретаря сільської ради , який складав та посвідчував заповіт, оскільки на час складання заповіту вказана земельна ділянка вже належала на праві власності померлій, про що свідчить Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯГ №120534, на який вказано у заповіті, проте це вже конкретна земельна ділянка площею 1.87 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Тинянської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, яка належала померлій на підставі розпорядження Дунаєвецької райдержадміністрації №1052/2005-р від 27.12.2005 року.

Також встановлено, що згідно заповіту ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_2 земельні частки (паї) серія ЯМ № 807608 та ЯМ № 807609 ., однак суд аналогічним чином вважає, що секретарем, який посвідчував вказаний заповіт було допущено помилку і відповідно помилково вказані земельні частки (паї), оскільки на час складання заповіту вказані земельні ділянки також вже належали на праві власності померлій, про що свідчить Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 807608, на який посилається заповіт, однак це вже конкретна земельна ділянка площею 1.9469 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Тинянської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, яка належала померлій на підставі розпорядження Дунаєвецької райдержадміністрації №638/2012-р від 10.10.2012 року, та Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 807609, на який посилається заповіт, однак це також конкретна земельна ділянка площею 2.1754 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Тинянської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, яка належала померлій на підставі розпорядження Дунаєвецької райдержадміністрації №638/2012-р від 10.10.2012 року.

З архівного витягу з розпорядження Дунаєвецької РДА від 27.12.2005 року №1052/2005-р "Про надання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) на території Тинянської сільської ради" вбачається, що відповідно до протоколу зборів власників земельних часток (паїв) ОСОБА_3 , власнику сертифіката ХМ № 0303715 було надано земельну частку (пай) НОМЕР_1 площею 1.87га .

Згідно архівного витягу з розпорядження Дунаєвецької РДА від 10.10.2012 року №638/2012-р "Про надання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) на території Тинянської сільської ради" видно, що ОСОБА_3 було надано як спадкоємцю прав на земельні частки (паї , посвідчених сертифікатами серії РН № 919522 земельну частку (пай) НОМЕР_2 площею 1.9469 га, серії РН № 919533 - земельну частку (пай) НОМЕР_3 площею 2.1754 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Тинянської сільської ради за межами населеного пункту.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в силу юридичної неграмотності ОСОБА_3 не надавала значення змісту заповіту, оскільки вважала, що вона заповіла позивачам саме ці ділянки, адже в заповіті вказано саме серії та номери Державних актів на право власності на земельні ділянки, а не сертифікатів, на підставі яких ці державні акти видавались.

На день посвідчення заповіту та смерті ОСОБА_3 вже мала право не на земельні частки (паї), а на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Тинянської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області.

Враховуючи те, що в судовому засіданні не встановлено наявність у ОСОБА_3 прав на інші земельні частки (паї) або на інші земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, суд при вирішенні питання тлумачення заповіту вважає за необхідне встановити ідентифікацію земельних ділянок, на які позивач просить нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, з майновими правами ОСОБА_3 , які зазначені в заповіті.

Відповідно до пункту 17 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Отже, після виділу земельної частки (паю) у натурі на заміну Сертифікату на право на земельну частку (пай) громадянам видається Державний акт на право власності на земельну ділянку.

За звичаєм, особи земельна частка (пай), яких виділена, продовжують вважати себе власником земельного паю, хоч вже мають державний акт на право власності на конкретну земельну ділянку, як об`єкт матеріального світу.

Тобто, термін право на «земельний пай» трансформувався на земельні ділянки тих осіб, які виділили свій пай в натурі та отримали інший правовстановлюючий документ на землю держаний акт на право приватної власності.

Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст.1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями.

В розумінні ст.ст.213, 1256 ЦК України тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання в спадкоємців, має суперечливий характер, у зв`язку з чим необхідно уточнити його зміст.

Встановлений ст.213 ЦК України перелік обставин, які мають значення для тлумачення змісту правочину, не є вичерпним.

Правила тлумачення змісту правочину визначені частинами 3, 4 ст.213 ЦК України. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Таким чином, встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що заповіт ОСОБА_3 , посвідчений 20.02.2015 року посвідчений секретарем Тинянської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області Богонос Л.Л., зареєстрований в реєстрі за №3 слід розуміти як розпорядження ОСОБА_3 на випадок своєї смерті про передачу у спадок належних їй житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 та земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а не земельних часток (паїв).

Враховуючи те, що таке тлумачення заповіту не виходить за межі розпорядження зробленого ОСОБА_3 на випадок своєї смерті, та не порушує прав та інтересів інших осіб, суд задовольняє позов в повному обсязі.

Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує підстави виникнення спору, та у відповідності до положень ч.9 ст. 141 ЦПК України покладає їх на позивачів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 15, 213, 1233, 1235, 1256 ЦК України, статтями ст.ст.10-14, 77-82, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області, третя особа: приватний нотаріусу Люзняк Олег Миколайович, про тлумачення заповітузадовольнити.

Тлумачення заповіт, складений ОСОБА_3 20.02.2015 року, посвідчений секретарем Тинянської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області Богонос Л.Л., зареєстрований в реєстрі за №3, наступним чином:

що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 1.87 га, кадастровий номер :03:008:0087, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тинянської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельні ділянку серії ЯГ №120534, являється спадковим майном, яке заповідано ОСОБА_1 , замість "будинку з по господарськими будівлями та земельною ділянкою біля нього та земельної частки (паю) серії ЯГ № 120534 " як вказано в заповіті;

та що земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1.9469 га, кадастровий номер :04:005:0037, яка розташована на території Тинянської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №807608, та земельна ділянка площею 2.1754 га, кадастровий номер :04:005:0036, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , яка розташована на території Тинянської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №807609, являється спадковим майном, яке заповідано ОСОБА_2 замість "земельних часток (паїв) серії ЯМ №807608 та ЯМ № 807609 ", як вказано в заповіті.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_11 ;

позивач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_12 ;

відповідач - Дунаєвецька селищна рада Дунаєвецького району Хмельницької області, місцезнаходження: смт.Дунаївці вул.Чорновола, 19 Дунаєвецького району Хмельницької області, ;

третя особа - приватний нотаріусу Люзняк Олег Миколайович, місцезнаходження: м.Дунаївці вул.Шевченка, 156 Хмельницької області.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Голова Дунаєвецького районного суду В. М. Шклярук