ПОСТАНОВА

Іменем України

30 травня 2019 року м. Кропивницький

справа № 404/4279/17

провадження № 22-ц/4809/509/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів: Письменного О.А., Чельник О.І.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 грудня 2018 року, у складі головуючого судді Панфілової А.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Міської ради м. Кропивницький про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову вказував, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої дитини - ОСОБА_4 .

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2011 року.

З ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини від віх доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 лютого 2011 року.

15 березня 2016 року Кіровським районним судом м. Кіровограда ухвалено рішення, яким визначено місце проживання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком - ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; припинено стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2011 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частин з усіх видів її заробітку /доходів/, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 27 жовтня 2015 року і продовжуючи до повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач вказував, що ОСОБА_1 з 2014 року проживає окремо від дитини, в іншому місці, обов`язків, які покладені законом на батьків не виконує, а також не бере будь-якої участі у вихованні та житті сина. Зазначав, що всі питання щодо виховання дитини вирішуються ним самостійно, без участі та підтримки відповідача, а дитина перебуває на повному утриманні батька. Відповідач ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти.

Крім того, позивач зазначав, що ОСОБА_1 свідомо не бажає брати участь у вихованні дитини, виявляти турботу щодо неї, оскільки перешкод чи заборони щодо побачень з дитиною відповідачеві ніхто не чинить.

Просив позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 .

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 грудня 2018 року позов задоволено у повному обсязі та позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду, вважає його незаконним та необгрунтованим, та таким, що підлягає скасуванню, як ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Не погоджується із посиланням суду першої інстанції на те, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не турбується про фізичний та духовний розвиток свого сина, його навчання та підготовку до самостійного життя та не приймає участь у житті дитини та її вихованні, не цікавиться станом здоров`я сина. Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що позбавлення батьківських прав, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування може вирішуватися лише після повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин справи і характеру ставлення батьків до дітей. Зазначала, що після розлучення із позивачем дитина проживала разом з нею за адресою АДРЕСА_2 , де винаймала квартиру протягом шести років та оплачувала послуги няні по догляду за сином, щоб мати можливість працювати та утримувати дитину.

Крім того вказувала, що до 15 березня 2016 року між ними (сторонами у справі) не виникало спору з приводу місця проживання дитини і згідно рішення суду дитина проживала разом із нею, а позивач сплачував аліменти на утримання сина. 15.03.2016 року місце проживання малолітнього сина, за рішенням суду, було визначено разом з батьком і з того часу позивач із своїми батьками за допомогою служби у справах дітей Кіровоградського міськвиконкому чинять їй перешкоди у вихованні дитини та в побаченнях з нею.

Просить відмовити у задоволенні позову.

Від третьої особи надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення. Представник третьої особи посилається на доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо малолітнього сина (а.с. 176-177). Вказує, що перед наданням висновку органу опіки та піклування від 14.07.2017 року за № 3838/49-05-24 щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 службою у справах дітей міської ради м. Кропивницького було здійснено перевірку умов проживання матері дитини - ОСОБА_1 та проведено з нею бесіду щодо стану виконанні батьківських обов`язків. У зв`язку з тим, що мати заперечувала проти позбавлення батьківських прав, їй було надано термін для підготовки документів, які б засвідчували належне виконання обов`язків по вихованню та утриманню сина ОСОБА_5 . Працівниками служби у справах дітей були проведені бесіди з відповідачем щодо виконання нею своїх батьківських обов`язків щодо сина, але ОСОБА_1 , посеред бесіди та без будь-яких пояснень покинула кабінет ,а також у визначений термін не надала жодного документа.

Крім того вказує, що було проведено бесіду працівниками служби у справах дітей з малолітнім Корчаковим Ніколаєм, який повідомив, що вважає своєю сім`єю батька, дідуся та бабусю, а свою матір не бачив декілька років, яка про нього не піклується, не приходить до школи, не вітає з днем народження.

Зазначено, що під час підготовки висновку органу опіки та піклування було враховано лише матеріали, які надані батьком ОСОБА_2 , оскільки мати ніяких документів не надала до органу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача та її представника адвоката Ромаданової Г.Г., які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, пояснення позивача, який просив відмовити у задоволенні скарги, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про відмову у задоволенні апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи позов про позбавлення батьківських прав відповідача суд першої інстанції взяв до уваги інтереси малолітньої дитини, які є пріоритетом при розгляді даного спору та наявність вини у невиконанні батьківських обов`язків по відношенню до сина.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.

Судом першої інстанції було встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.07.2011 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 10).

В період шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 6).

Встановлено, що син проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.07.2011 року було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини від всіх доходів, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.02.2011 року і до повноліття дитини .

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 березня 2016 року визначено місце проживання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком - ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаним рішенням суду припинено стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2011 року, а виконавчий лист, що був виданий раніше відізвано. Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку /доходів/, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 27 жовтня 2015 року і продовжуючи до повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З довідки від 02.06.2017 року № 136 виданої Комунальним закладом «Навчально-виховного об`єднання № 32 «Спеціалізована загальноосвітня школа І-ІП ступенів, позашкільний центр «Школа мистецтв» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» вбачається, що в даному навчальному закладі навчається ОСОБА_6 , а мати ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не бере належної участі у вихованні сина, протягом навчання сина в даному навчальному закладі не відвідувала батьківських зборів, взагалі життям, навчанням сина не цікавиться (а.с. 15).

Згідно довідки Кіровоградської дитячої міської лікарні від 01.09.2016 року № 352 вбачається, що Ніколай перебував на лікуванні, а догляд отримувала від батька ОСОБА_2 , бабусі ОСОБА_7 та дідуся ОСОБА_8 (а.с.16).

З характеристики виданої Кіровоградською обласною асоціацією кіокушинкай карате вбачається, що ОСОБА_6 займається тренуваннями в секції «кіокушинкай карате».

Даною характеристикою засвідчується байдуже ставлення матері ОСОБА_1 до досягнень та успіхів у спорті сина.

З довідки Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №61 «Гніздечко» комбінованого типу Кіровоградської міської ради» від 09.10.2017 року №11 видно, що мати за час перебування дитини у дошкільному закладі не приймала участі у вихованні дитини, не приводила і не забирала сина із закладу (а.с. 173).

На утримання сина відповідач не сплачує аліменти, які стягнуті з неї судовим рішенням, що підтверджується довідкою Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницького Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 07.06.2017 р. №№ 842, 843.

Згідно висновку органу опіки та піклування від 14.07.2017 року № 3838/49-05-24 з урахуванням рішення комісії з питань захисту прав дитини від 05.07.2017 року є доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с 35-36).

Крім того, з даного висновку вбачається, що працівниками служби у справах дітей проводилася бесіда із малолітнім ОСОБА_9 , який повідомив, що вважає своєю сім`єю батька, дідуся та бабусю, а свою матір не бачив декілька років і яка про нього не піклується, не приходить до школи, не вітає з днем народження.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 дійсно зверталася до служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради із заявою про визначення їй порядку для її участі у вихованні та спілкуванні із малолітнім сином ОСОБА_9 , але на засіданні комісії відповідач попросила про залишення її заяви без розгляду (а.с.172).

За заявою відповідача було проведено перевірку про те, що батьки позивача (дід та баба ОСОБА_4 ) чинять їй перешкоди у спілкуванні із сином та було встановлено, що на протязі 2016 року по 2018 рік ОСОБА_1 не виявляла бажання спілкуватися із сином і роз`яснено, що дане питання відноситься до цивільно-правових відносин (а.с.123).

В матеріалах справи відсутні будь які докази, що відповідач дійсно цікавиться життям своєї дитини, а позивач у свою чергу чинить перешкоди відповідачу у спілкуванні з сином.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції надала пояснення, що рішення суду про визначення місця проживання сина із батьком не оскаржувала.

Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За змістом ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, судом першої інстанції було правильно досліджено та встановлено, що мати дитини не приймає участі у житті сина та його вихованні, не цікавиться станом його здоров`я, не приводить і не забирає сина із навчальних закладів, не цікавиться його навчанням, не провідує сина вдома, що підтверджується також висновком органу опіки та піклування .

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

31.05.2019 року складено постанову.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Судді: О.А. Письменний

О.І. Чельник