Ухвала

06 червня 2019 року

м. Київ

справа № 607/14933/15-ц

провадження № 61-12472св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сердюка В. В., Грушицького А. І., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 16 травня 2017 року в складі колегії суддів: Шевчук Г. І., Ходоровського М. В., Міщія О. Я.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя шляхом визнання автомобіля спільною сумісною власністю та стягнення грошової компенсації, виділивши автомобіль у власність відповідача, визнання будівельних матеріалів спільною сумісною власністю та поділ незавершеного будівництва, визнання речей спільною сумісною власністю та стягнення грошової компенсації.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. В порядку поділу майна стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі 1/2 частини вартості автомобіля марки «Daewoo Lanos TF696» в сумі 63605,30 грн. У частині позовних вимог ОСОБА_1 щодо виділу автомобіля марки «Daewoo Lanos TF696» ОСОБА_2 відмовлено. В частині заявлених позовних вимог ОСОБА_1 про поділ спільного майна шляхом визнання будівельних матеріалів, які були використанні при будівництві будинку по АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя та виділення у власність ОСОБА_1 будівельних матеріалів, які були використанні при будівництві верхнього, цокольного поверхів та частини входу першого поверху відповідно до варіанту поділу, який зазначений у висновку будівельно-технічної експертизи, відмовлено. В частині заявлених позовних вимог ОСОБА_1 про поділ спільного майна шляхом визнання речей: пральної машинки автомат, топки чугунки, вхідних металевих дверей спільною сумісною власністю подружжя, виділення вказаних речей ОСОБА_2 та стягнення грошової компенсації в сумі 10 000,00 грн, що становить 1/2 частини вартості речей, відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 16 травня 2017 року рішення суду першої інстанції в частині відмови позовних вимог ОСОБА_1 про поділ спільного майна шляхом визнання будівельних матеріалів, які були використанні при будівництві будинку по АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя та виділення у власність ОСОБА_1 будівельних матеріалів, які були використанні при будівництві верхнього, цокольного поверхів, скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким визнано будівельні матеріали, що використані для будівництва житлового будинку АДРЕСА_1 як незавершеного будівництва спільним майном подружжя. Проведено реальний поділ незавершеного будівництва будинку по АДРЕСА_1 відповідно до першого варіанту розподілу за висновком судової будівельно-технічної експертизи від 14 липня 2016 року. В решті рішення суду залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У червні 2017 року ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 16 травня 2017 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі заявник вказує на те, що ухвалюючи оскаржуване рішення апеляційний суд вийшов за межі заявлених позовних вимог, оскільки в уточненій позовній заяві позивач не заявляла позовних вимог щодо проведення поділу незавершеного будівництвом житлового будинку.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано справу та надано строк для подачі заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначену цивільну справу передано Верховному Суду.

Відповідно до підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки», у зазначеній справі призначено повторний автоматизований розподіл.

03 червня 2019 року справу розподілено судді-доповідачу Сердюку В. В.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 16 травня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

А. І. Грушицький

І. М. Фаловська