Справа № 212/3485/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого - судді Власенко М.Д., за участю секретаря судового засідання - Борух Ю.К., розглянувши в підготовчому судовому засіданні в порядку ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача з вимогою про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 19 січня 2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею. Тривалий час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім`ю, ведення домашнього господарства, тому позивачка вважає, що сім`ю зберегти неможливо.

Позовна заява надійшла до суду 22.04.2019 року, ухвалою суду від 08.05.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання.

06 червня 2019 року позивачка у судове засідання не з`явилась, надала заяву про проведення судового засідання у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, надав заяву про проведення судового засідання у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ст..206 ЦПК України, відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У зв`язку з визнанням позову відповідачем у підготовчому судовому засіданні, яка викладена в письмовій заяві, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні, з урахуванням наступних встановлених та підтверджених матеріалами справи обставин.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб 19 січня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 19.01.2007 р., актовий запис № 15 (а.с. 3). Від шлюбу подружжя мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с. 3).

Із позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Позивачка зазначає, що сім`я з відповідачем не склалася, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Фактично сім`я припинила своє існування.

Задовольняючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.

Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, враховуючи обопільну згоду сторін на розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть.

Згідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 24, 104, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 19 січня 2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області актовий запис № 15, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Коростень, Житомирської області - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі - 768 грн. 40 коп.

Позивачка ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено та підписано без проголошення 06.06.2019 року.

Суддя М. Д. Власенко