ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою комунального підприємства "Дніпровський електротранспорт" Дніпровської міської ради на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства "Дніпровський електротранспорт" Дніпровської міської ради про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до комунального підприємства "Дніпровський електротранспорт" Дніпровської міської ради про відшкодування шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 водій ОСОБА_3 , яка керувала трамваєм Т-3, власником якого є відповідач, скоїла наїзд на матір позивача - ОСОБА_4 , остання від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці події. В результаті вищевказаного зіткнення позивачу було завдано моральної шкоди, розмір якої позивач оцінює в 100 000 грн. Крім того, позивач сплатив за надану правову допомогу 6000 грн. На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 100000 грн., моральної шкоди, завданої смертю його матері внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, та витрати на правову допомогу в сумі 6000 грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто на його користь з відповідача 100 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі комунальне підприємство "Дніпровський електротранспорт" Дніпровської міської ради посилаючись на посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати вказане рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в позові не зазначені жодні обставини на підтвердження заявлених вимог та відсутні будь-які докази на підтвердження наявності моральної шкоди та обрахування її грошового еквіваленту. Крім того, апелянт вказує, що позивач в рамках кримінального провадження позов не подав, а звернувся до суду лише через два роки після винесення останнього рішення по справі та його виконання відповідачем.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду змінити в частині стягнутої суми моральної шкоди, з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 та стягуючи на його користь з відповідача 100 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з доведеності факту завдання позивачеві моральної шкоди в зв`язку зі смертю його матері в ДТП. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд взявши до уваги обставини справи, характер діяння відповідача, ступінь моральних та психічних переживань позивача з приводу протиправних винних дій відповідача, та виходячи з принципу об`єктивності, засад розумності, справедливості та доцільності, - вважав, що сума 100000 грн., вказана позивачем, є обґрунтованою та такою, що в повній мірі відповідає пережитим позивачем душевним стражданням.

Колегія суддів в повній мірі не може погодитись з визначеним судом розміром стягнутої суми моральної шкоди, виходячи з наступного.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи технічно справним трамваєм Т-3, який належить міському комунальному підприємству «Дніпропетровський електротранспорт» ДЕПО № 3, рухалась по вул. Героїв Сталінграду від вул. Тітова в напрямку вул. Артема в м. Дніпропетровську. Під час руху, в районі будівлі № 19 по вул. Героїв Сталінграду м. Дніпропетровська, в якій розташована Дніпропетровська міська клінічна лікарня №16, водій трамвая ОСОБА_3 не діяла таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, виявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, виявивши пішохода ОСОБА_4 , яка рухалась з право наліво відносно напрямку руху вказаного трамваю, будучи об`єктивно спроможною вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, з метою не допущення настання події дорожньо-транспортної пригоди, не зменшила швидкість руху трамваю та не зупинилась, щоб надати дорогу пішоходу, внаслідок чого допустила наїзд на пішохода ОСОБА_4 , чим грубо порушила вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3.б), 12.3 Правил дорожнього руху України… Порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 , з технічної точки зору, перебуває в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди. Невиконання вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України привело до даної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої пішоходу ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: рани в ділянці лоба дещо ліворуч з переходом на ліву надбрівну дугу, рани на передній поверхні правого стегна з переходом на праву клубову ділянку, рани по задній поверхні в середній третині правого стегна, рани на передній поверхні лівого стегна у верхній третині з переходом на ліву клубову ділянку, на передній поверхні лівого стегна у нижній третині рана, садна по поверхні обох стегон у середній третині численні прямолінійної форми, садна по передній поверхні в середній третині лівого стегна, садна в лобній ділянці дещо праворуч, в лобній ділянці дещо ліворуч, синці в навколоочних ділянках, синець в правій підключичній ділянці, синець по передній поверхні грудної клітини ліворуч в ділянці проекції 5 міжребер`я; в товщі м`яких покровів голови, крововиливи в ділянці проекції лобної кістки, в ділянці проекції потиличної кістки, крововиливи під м`які мозкові оболонки в ділянці полюсу лівої лобної частки, по нижній поверхні в ділянці скроневої лівої частки, в ділянці правої скроневої частки, в лівій тім`яній частці, в ділянці полюсу потиличної частки, в навколонирковій ділянці крововиливи, багатоуламкові переломи лівої та правої стегнових кісток в середніх третинах, переломи 1-12 ребер праворуч та ліворуч по середньо-ключичній лінії, перелом хребтового стовпа в ділянці 1 шийного хребця з розривом спинного мозку, багатоуламкові переломи крил обох клубових кісток. Виявлені тілесні ушкодження, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 332/75-Е від 12.03.2015 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що призвели до настання смерті потерпілої ОСОБА_4

Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2015 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 268 КК України та призначено їй покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Цим же вироком стягнуто з Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» на користь ОСОБА_5 спричинену матеріальну шкоду у сумі 25615,49 гривень та спричинену моральну шкоду у сумі 70 000 гривень.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2015 року вирок суду змінено в частині стягнення з Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» на користь потерпілого ОСОБА_5 матеріальної шкоди, а також моральної шкоди, а саме розмір моральної шкоди встановлено в 100 000 грн..

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, факт скоєння ДТП за участю транспортного засобу трамваю Т-3, який належить міському комунальному підприємству «Дніпропетровський електротранспорт», а також настання в результаті ДТП смерті ОСОБА_4 , не потребує додаткового доказування.

Встановлено, що померла ОСОБА_4 була матір`ю позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Згідно ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

При з`ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Встановивши, що в зв`язку зі смертю матері в ДТП її сину - позивачу у справі була завдана моральна шкода, яка полягала у душевних хвилюваннях та стражданнях, пов`язаних з раптовою втратою найближчої рідної людини, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про справедливість заявлених позивачем вимог щодо стягнення з відповідача моральної шкоди.

При цьому, колегія суддів беручи до уваги характер і тривалість моральних страждань позивача, незворотність негативних наслідків, спричинених смертю матері, - вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди, зменшивши його з 100 000,00 грн. до 50 000,00 грн., оскільки саме такий розмір відшкодування буде розумним і справедливим з урахуванням доказів, досліджених в судовому засіданні.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині стягнутої моральної шкоди підлягає зміні, шляхом зменшення суми з 100 000,00 грн. до 50 000,00 грн..

Рішення суду в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу колегією суддів не перевіряється, оскільки не є предметом апеляційного оскарження.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу комунального підприємства "Дніпровський електротранспорт" Дніпровської міської - задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2018 року - змінити, зменшивши суму відшкодування моральної шкоди з 100 000,00 грн. до 50 000,00 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко