Справа № 361/7795/18
Провадження № 2/361/1217/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

/заочне/

30 травня 2019 рокуБроварський міськрайонний суд Київської областіу складі: головуючого - судді Селезньової Т.В.,при секретарі Коваль А.В.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Броварибез участі учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 визначення частоку спільній сумісній власності, -

встановив:

Позивачі просять визначити, що частки в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становлять по ј частці кожному співвласнику, а саме: ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , мотивуючи тим, що спадкодавцю ОСОБА_4 , двом позивачам та відповідачу ОСОБА_3 на праві спільної власності за договором обміну квартир від 22.10.1999р. та реєстраційного посвідчення належить квартира АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_4 , яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі і на частку у вказаній квартирі. У встановлений законом строк позивачі звернулись до Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини, проте позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на належну спадкодавцю частку квартири, оскільки право власності на квартиру зареєстровано без виділення частки кожному співвласнику, і в тому числі спадкодавцю.

Позивачі подали заяву про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позову наполягали.

Відповідач ОСОБА_3 повторно не явився в судове засідання; був повідомлений належним чином, шляхом направлення йому рекомендованих листів за адресою його місця проживання, відзив на позов не подав. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, і він не повідомив про причини неявки. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності і про згоду на ухвалення заочного рішення. Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, ухвалив розглянути справу заочно, згідно ст.223 та ст.280 ЦПК України.

З наданих доказів встановлено:

Із договору обміну квартир від 22.10.1999р., реєстраційного посвідчення № 1-9783 від 07.02.2000р. та технічного паспорту на квартиру встановлено, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Частки кожного із співвласників квартири у договорі не визначені.

Із свідоцтв про народження видно, що позивачі є дітьми ОСОБА_4 .

Випискою із рішення суду від 24.07.1996 р. та свідоцтвом про розірвання шлюбу підтверджується той факт, що спадкодавець ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі до 1996 року.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Постановою від 03.11.2018р. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку квартири, оскільки у договорі обміну квартири від 22.10.1999р. не визначено частки, що належать кожному власнику, зокрема не визначено належну спадкодавцю частку.

Згідно із ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільною сумісною власністю визначається власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них.

Згідно ч.2 ст. 372 ЦК Україниу разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно роз`яснень, наданих Пленумом ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ в п. 3.4 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», відповідно до ст. 1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємців учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному майні.

Згідно із п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за № 20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при відкритті після нього спадщини.

Виходячи з підстав набуття права власності на вказане нерухоме майно (члени однією сім`ї в порядку обміну належної їм на праві спільної сумісної власності квартири на іншу квартиру), то слід виходити з того, що кожен з співвласників має рівну з іншими співвласниками частку у спільному майні, тобто частка кожного з співвласників визначається як 1/4.

Таким чином, частка спадкодавця ОСОБА_4 у вказаній квартирі становить ј. Крім того, також встановлено, що частки інших співвласників у вказаній квартирі є рівними між собою і становлять ј кожному.

Оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вказаного нерухомого майна з законних підстав, то позивач може захистити і довести свої спадкові та майнові права у суді.

Таким чином позов підлягає задоволенню.

Керуючисьст.ст. 355, 357, 368, 372, 1226 ЦК України, ст.ст. 12,13, 81,206, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити;

встановити, що частки в спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 кожного із співвласників: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рівними та становлять по ј частці кожному із співвласників.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений 06 червня 2019 року.

Суддя Т.В. Селезньова