РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 756/3943/18

пр. № 2/759/3857/19

23 травня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Петренко Н.О.,

при секретарі: Васюрі Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

встановив:

Представник позивача ОСОБА_4 . від імені позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.08.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого позивач надав відповідачу суму позики в розмірі 18 600,00 доларів США, еквівалент на момент передачі коштів - 223 200,00 грн., а відповідачем були взяті зобов`язання по поверненню даної суми позики до 05.08.2016р. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, не повернула жодної частини позики, у зв`язку з чим представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті суми позики з урахуванням 3% річних в розмірі 526 750,88 грн. та судовий збір в розмірі 5 267,51 грн.

13 червня 2018 року суд відкрив провадження у цій справі та вирішив її розглянути за правилами загального позовного провадження.

Заочним рішенянм Святошинського районного суду м. Києва стягнуто заборгованість ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у сумі 532 018,39 грн./а.с.49/.

Ухвалою суду від 04.03.2019р. вищевказане заочне рішення скасовано та розгляд справи призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження./а.с.70/.

В судовому засіданні представник позивача позов підримав та просив задоволити.

Відповідач проти позову заперечувала та у відзиві на позов зазначила, що ОСОБА_5 погодилась надати її чоловіку позику у розмірі 8 000 доларів США, однак зажадала, щоб вона виступила гарантом повернення коштів і підписала у нотаріуса відповідний договір. 17.12.2010р. між нею та позивачем - сином ОСОБА_5 було укладено ноторіально посвідчений договір позики. При цьому домовились, що щомісячно її чоловік та його брат будуть виплачувати матері позивача не менше ніж по 100 доларів США. Протягом трьох років вони добросовісно виконували умови договору. У зв`язку із кризою в Україні 05.08.2014р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено новий договір, який вона також вважала «гарантійний». Чоловік відповідача (третя особа) та його брат постійно сплачували позичальнику різні суми. Всього вони погасили борг більше ніж на суму 70 000 грн., що еквівалентно більше 2 500 доларів США, і це тільки по тим документам, які збереглися. А тому вважає, що стягнення з неї вказаної позивачем повної суми заборговваності без врахування всіх обставин є незаконними.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа - ОСОБА_6 проти позову заперечував та зазначив, що борг сплачував регулярно.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності із ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов?язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

В матеріалах справи наявна копія договору позики, який укладений 05.08.2014р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , згідно якого ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 гроші в розмірі 223 200,00 грн., що на день передачі грошей відповідала еквівалентові суми 18 600 доларів США за середнім курсом їх продажу комерційними банками міста Києва, а ОСОБА_2 . зобов`язується повернути вказану суму до 05 серпня 2016р.

Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем по сплаті суми позики в розмірі 18 600,00 доларів США та суму 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 1 443,79 доларів США, а всього 20 043,79 доларів США, що станом на 22.03.2018р. еквівалентно 526 750,88 грн.

П. 6 Договору позики від 05.08.2016р. ОСОБА_2 ствердила, що позичені гроші є спільною власністю подружжя, оскільки придбані в шлюбі з гр. ОСОБА_3 , згода якого на позичку грошей посвідчена приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Єременко Т.М.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.п.2,3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов`язання; сплата неустойки.

Відповідач умови договору не виконала. Посилання відповідача на те, що кошти вона віддавала ОСОБА_5 - матері позивача, суд не приймає до уваги, оскільки договір був укладенний з її сином - позивачем по справі. Таким чином, відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу на спростування заявлених вимог, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 5 267,51 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 142, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 610, 611, 1046-1050 ЦК України, суд-

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , суму позики в розмірі 526 750,88 грн. та судовий збір в розмірі 5 267,51 грн., а всього 532 018,39 грн. (п`ятсот тридцять дві тисячі вісімнадцять грн. 39 коп.)

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Петренко Н.О.