Справа № 635/3055/19
Провадження № 2/635/2101/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Шинкарчука Я.А.,

при секретарі судового засідання Желізовій О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що сторони перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано та про що зроблений відповідний актовий запис № 224. Від вказаного шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який постійно проживає з позивачем. 12 червня 2014 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , після чого змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ». На утримання сина відповідач надавав невелику матеріальну допомогу, чим ставив позивача з дитиною в скрутне матеріальне становище. Звертаючись до суду вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 2 000 ( дві тисячі) гривень , щомісячно.

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 23 травня 2019 року розгляд справи за вищевказаним позовом призначений в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце якого повідомлялись належним чином.

Позивач ОСОБА_1 надала через канцелярію суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та задовольнити їх.

Відповідач ОСОБА_2 надав через канцелярію суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, позов визнав у повному обсязі.

В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 224 від 05 червня 2009 року. Після реєстрації розірвання шлюбу позивачу присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ».

Від зазначеного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 видане 01 липня 2003 Пісочинською селищною радою Харківського району, актова запис № 65.

12 червня 2014 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 . Прізвище після державної реєстрації шлюбу позивач змінила на « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 .

Згідно довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні виконавчого комітету Пісочинської селищної ради Харківської області Харківського району № 2647 від 17.04.2019, дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з позивачем ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до частини 1, 2 статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно частини 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач є працездатною особою молодого віку, не позбавлений можливості працювати, даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх (малолітніх) дітей та непрацездатних членів сім`ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину суду не надано, а тому суд приходить до висновку що відповідач може сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини.

Згідно статті 23 Конституції України кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов`язки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості.

Кожна людина вільна в виборі способу життя і тому, відповідач повинен обрати корисний спосіб життя як для себе особисто, так і для своєї дитини і для суспільства в цілому.

Відповідно до статтей 8 , 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» установлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років в розрахунку на місяць: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Позовна заява про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини подана до суду 17 квітня 2019 року.

Отже, виходячи із того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для найкращого забезпечення інтересів дитини щодо її розвитку, освіти та навчання, враховуючи обов`язок батьків, щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття та визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та встановити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісяця, починаючи з 17 квітня 2019 року і до досягання дитиною повноліття.

Крім того, суд звертає увагу, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Статтею 179 СК України встановлено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, в зв`язку з чим з ОСОБА_2 за вимогу про стягнення аліментів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 206, 247, 263-265, 430 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісяця, починаючи з 17 квітня 2019 року і до досягання дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір за вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 768 гривень 40 копійок в дохід держави .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання у встановленому законом поряду за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП- НОМЕР_4 ,

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП- НОМЕР_5 .

Суддя Я.А. Шинкарчук