Справа № 2/1521/544/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року. Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Козирського Є.С.

при секретарі Мочернюк В.В.,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в зали суду в смт. Овідіополь, скаргу ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

16 вересня 2019 року скаржник звернувся до суду з вищевказаною скаргою в якій просив суд визнати протиправною бездіяльність Овідіопольського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області щодо невиконання виконавчих листів №2-544/12р виданих 13.12.2012р. Овідіопольським районним судом Одеської області, які 14.12.2012р. надійшли до ВДВС Овідіопольського РУЮ; зобов`язати Овідіопольський РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області вчинити дії щодо виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 28.11.2012 . у справі №2-544/12.

В обґрунтування своєї скарги зазначила, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 28.11.2012р. по справі № 2-544/12р. за провадженням №22ц-1590/7680/2012р. зобов`язано ОСОБА_2 знести самовільно побудовану прибудову до багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , яка відноситься до земель прибудинкової території. На підставі вказаного рішення, ОСОБА_1 як стягувачем, 13.12.2012р. отримано виконавчі листи, видані Овідіопольським районним судом Одеської області, які 14.12.2012р. надійшли до ВДВС Овідіопольського РУЮ. Однак, Овідіопольським РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області не виконано рішення апеляційного суду Одеської області від 28.11.2012р. по справі №2-544/12р. у продовж майже семи років, тому вважає, що Овідіопольським РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області не дотримано усі вимоги ЗУ «Про виконавче провадження», а тому вбачається бездіяльність, яка є протиправною.

В судове засідання скаржник не з`явився, надав заяву про розгляд скарги за його відсутністю, повністю підтримує вимоги скарги, просить задовольнити.

Представник Овідіопольського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області в судове засідання не з`явився, надав суду відзив в якому просив відмовити в задоволенні скарги, оскільки вона є безпідставною та необґрунтованою.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що в Овідіопольському РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області на виконанні перебувають два виконавчих провадження по примусовому виконавчих листів № 2-544/12 виданих Овідіопольським районним судом Одеської області 13.12.2012 року про : зобов`язання ОСОБА_2 знести самовільно побудовану прибудову до багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 ; зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні позивачці земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 яка відноситься до при будинкової території.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з п. 2 та п. 3 ч. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. - і за її межами. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

27.08.2013 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження та надіслано сторонам за вих. №№ 03-12776, 03-12777 від 28.08.2013 року. В постановах про відкриття виконавчого провадження боржнику надано добровільний строк сім днів для виконання рішення суду. Згідно повідомлення про отримання постанови про відкриття виконавчого провадження дата отримання 12.09.2013 року, повідомлення надійшло до відділу 19.09.2013 року тому державним виконавцем було винесено постанову про відкладення виконавчих дій до 25.09.2013 року та першу перевірку здійснено 26.09.203 року.

26.09.2013 року державним виконавцем здійснено виїзд за місцем виконання рішення, та встановлено що вимоги виконавчих документів боржником не виконані, про що складено акт державного виконавця. Відповідно до вимог ст.75,89 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанови про накладення штрафу на боржника за не виконання вимог виконавчого документу. Постанову надіслано боржнику та відповідно до вимого ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» надано строк для повторно виконання рішення, попереджено про адміністративну та кримінальну відповідальність. Постанова про штраф та попередження направлені рекомендованим листом з зворотнім повідомленням про отримання.

07.10.2013 державним виконавцем повторно перевірено виконання боржником вимог виконавчих документів, та встановлено, що ОСОБА_2 вимоги виконавчих документів не виконав, про що складено акт державного виконавця.

08.10.2013 р. постановою державного виконавця за повторне невиконання рішення суду накладено на боржника ОСОБА_2 . штраф у розмірі 340 грн.

Постанова про повторний штраф направлено рекомендованим листом з зворотнім повідомленням про отримання.

14.10.2013 року державним виконавцем до Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області надіслано подання про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ст. 382 КК України за не виконання рішення суду у відповідності до вимог ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції яка діяла на монет вчинення виконавчих дій.

Для примусового виконання рішення , а саме: знесення прибудови зазначеної у виконавчому документі необхідно залучити спеціальну техніку та понести інші значні матеріальні витрати.

У разі якщо виконання рішення потребує залучення спеціальної техніки, або інших значних матеріальних витрат, то виконання рішення державним виконавцем може бути проведено за наявності згоди стягувача авансувати вказані витрати.

Листом від 05.11.2013 року стягувачу запропоновано проавансувати витратити на проведення виконавчих дій що передбачено ст.42 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції яка діяла на монет вчинення виконавчих дій .

21.11.2013 року державним виконавцем було надіслано листи до спеціалізованих організацій які мають ліцензію на ведення господарської діяльності пов`язаною із створенням об`єктів архітектури про визначення можливість знесення зазначених у рішенні прибудов та надання вартість проведення вищевказаних робіт, у зв`язку з тим знос вищевказаної прибудови може призвести до порушення функціонування електромереж, газопроводу, водопроводу та в зв`язку з тим, що прибудови не є відокремленими від основної споруди, яка не зазначені у рішенні суду та не підлягають зносу.

05.11.2013 року до відділу надійшло повідомлення Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області , що подання державного виконавця розглянуто та адміністративного правопорушення не встановлено, у зв`язку з тим що, в Апеляційному суді розглядається справа по даній справі.

Державним виконавцем було надіслано запит до Овідіопольського районного суду, чи звертався з апеляційною скаргою ОСОБА_2 до Овідіопольського районного суду по справі № 2-544/12.

21.11.2013 року до відділу надійшла відповідь з Овідіопольського районного суду, що станом на 20.11.2013 року гр. ОСОБА_2 на подавав апеляційної скарги по цивільній справі № 2-544/12.

22.11.2013 року до Овідіопольського РВГУМВС України в Одеській області повторно надіслано подання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 , та додано відповідь суду щодо відсутності апеляційної скарги.

У зв`язку з тим, що станом на 05.12.2013 року відповіді до відділу від спеціалізованих організацій не находили, державним виконавцем направлено повторні листи, рекомендованим листом з повідомленням про отримання.

28.01.2014 року до відділу надійшла відповідь з спеціалізованої організації про вартість робіт, які потрібні для примусового виконання рішення. 28.01.2014 року до Головного управління юстиції направлено лист щодо виділення коштів на проведення виконавчих дій.

Згідно відповіді управління фінансового та матеріально-технічного забезпечення Головного управління юстиції у зв`язку із відсутністю затвердженого кошторису видатків на 2014 рік не має можливості взяти на облік юридичні та фінансові зобов`язання для проведення виконавчих дій по зносу самовільно побудованої прибудови за виконавчим документом. Враховуючи викладене, виконати рішення без участі боржника не є можливим.

06.05.2014 року та 08.05.2014 року виконавчі провадження закінчені згідно п. 11 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження»

25.11.2014 року до відділу надійшла заява стягувача про відновлення виконавчого провадження на підставі ухвали Апеляційного суду Одеської області від 11.11.2014 року про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 06.05.2014 року та від 08.05.2014 року у справі 2-544/12

25.11.2014 року винесено постанову про відновлення виконавчого провадження та за вихідним № 03-14054 від 25.11.2014 року направлено сторонам.

Згідно зворотного повідомлення про отримання рекомендованого листа боржник ОСОБА_2 отримав постанову 13.12.2014 року.

15.01.2015 року здійснено виїзд на місце виконання рішення су та встановлено, що прибудова не знесена, вдома боржник відсутній, з телефонної розмови повідомив що він на роботі, та прибудову зносити не збирається. Про що складено акт державного виконавця.

20.01.2015 року до Овідіопольського РВ ГУМВС України втретє направлено подання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 382 КК України за ухилення виконання рішення суду .

06.02.2015 року до Овідіопольського районного суду направлено подаяння про заборону виїзду за кордон ОСОБА_2 , яке 12.02.2015 року задоволено.

У відношенні боржника ОСОБА_2 порушено кримінальну справу та на даний час є обвинувальний вирок.

Відділом неодноразово направлялись листи до Головного територіального управління юстиції в Одеській області, щодо виділення коштів на проведення виконавчих дій по зносу прибудови зазначеної у виконавчому документі. Відділом знайдено організацію, яка має ліцензію на проведення будівельних робіт та виготовлення технічної документації по зносу будівлі , яка надасть послуги та буде залучення у проведені виконавчих дій.

ГТУЮ в Одеській області надано відповідь, що, кошти які потрібні для проведення виконавчих дій передбачені у розрахунку до кошториса на 2017 рік, та уразі 100 % фінансування, сума необхідна для проведення вищезазначених дій буде сплачена у 2017 році.

14.03.2017 року направлено листи до Головного територіального управління юстиції в Одеській області, щодо виділення коштів у 2017 році на проведення виконавчих дій по зносу прибудови зазначеної у виконавчому документі.

Також 24.03.2017 року направлено листа стягувачу ОСОБА_1 , щодо авансування витрат виконавчого провадження для залучення до проведення виконавчих дій суб`єктів господарювання на платній основі.

Відповідь або кошти до відділу не надходили.

15.09.2017 року направлено повторно лист до Головного територіального управління юстиції в Одеській області, щодо виділення коштів у 2017 році на проведення виконавчих дій по зносу прибудови зазначеної у виконавчому документі.

19.04.2018 року повторно направлено листа стягувачу ОСОБА_1 , щодо авансування витрат виконавчого провадження для залучення до проведення виконавчих дій суб`єктів господарювання на платній основі.

05.05.2018 року до спеціалізованої організації, яка погодилась виконати роботи по зносу прибудови, надсилано лист, щодо оновлення кошторису та проектної документації, яка в подальшому буде направлення до ГТУЮ в Одеській області для виділення коштів.

06.06.2018 року до ГТУЮ в Одеській області направлено листа та пакет документів (кошторис та проектна документація) для перевірки погодження та виділення коштів.

Згідно відповіді ГТУЮ в Одеській області кошти на проведення виконавчих дій відсутні.

04.01.2019 року до ГТУЮ в Одеській області направлено листа та пакет документів (кошторис та проектна документація) для перевірки погодження та виділення коштів у 2019 році. Відповідь, щодо виділення коштів до відділу не надходила.

Виконання рішення рішень немайнового характеру передбачено ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження»

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. В даному випадку відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» щодо виконання рішення немайнового характеру державним виконавцем чітко дотримано процедуру виконання рішення. Для виконання рішення немайнового характеру, а саме: знесення прибудови потрібно здійснення фінансування для проведення виконавчих дій.

Статтею 43 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо витрати на залучення до проведення виконавчих дій суб`єктів господарювання на платній основі, виготовлення технічної документації на майно, здійснення витрат на валютообмінні фінансові операції та інших витрат, пов`язаних із перерахуванням коштів, перевищують суму сплаченого авансового внеску, стягувач зобов`язаний додатково здійснити авансування таких витрат. З метою забезпечення провадження виконавчих дій виконавець може здійснювати інші витрати виконавчого провадження, крім встановлених Міністерством юстиції України, за умови їх обов`язкового авансування стягувачем. Після закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу авансовий внесок повертається стягувачу, якщо інше не передбачено цим Законом.

Статтею 42 ЗУ «Про виконавче провадження», встановлено, що коштами виконавчого провадження є:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

2. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

3. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої ст. 42 ЗУ «Про виконавче провадження»

Фінансування виконавчого провадження здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження, визначених статтею 42 ЗУ «Про виконавче провадження» Закону.

Використання коштів виконавчого провадження органами державної виконавчої служби здійснюється відповідно до Порядку використання коштів виконавчого провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року № 554.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Відділом ДВС 24.03.2017, 19.04.2018 року направлено листа стягувачу ОСОБА_1 , щодо авансування витрат виконавчого провадження для залучення до проведення виконавчих дій суб`єктів господарювання на платній основі.

Відповідь або кошти до відділу не надходили.

Таким чином, державним виконавцем були вжитi, передбачені Законом України "Про виконавче провадження"заходи примусового виконання рішення.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 76-77 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши надані до суду матеріали справи, суд вважає, що вищезазначену скаргу потрібно залишити без задоволення, у зв`язку з тим, що з наданих до суду доказів не вбачається, що державний виконавець не вчиняє жодних дії для виконання вищезазначеного виконавчого листа, а також до суду не надано жодних доказів, які б підтверджували бездіяльність державного виконавця.

Відповідно до частини 1 та частини 3 статті 451 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 321, 447-449, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення в поряду ч. 6 ст. 259 ЦПК України.

Суддя Є.С. Козирський