Справа №: 398/880/19
провадження №: 2/398/958/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"16" жовтня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі:

головуючого Крімченко С.А.,

за участю секретаря - Куліковій В. В .

розглядаючи у судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Олександрійська міська державна нотаріальна контора № 1 та ОСОБА_5 про визнання заповітів недійсними , -

представник позивача - ОСОБА_2 ,

представник відповідача- ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просить визнати недійсними з моменту вчинення

- заповіт, посвідчений 05 вересня 2012 року в.о. державного нотаріуса Олександрійської районної державної нотаріальної контори Москаленко Я.М., зареєстрований в реєстрі за № 2-464, яким ОСОБА_7 заповіла земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства , розташовану на території Шарівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області , площею 5.78 га, кадастровий номер :02:000:0113 ОСОБА_4 ;

- заповіт, посвідчений 21 липня 2016 року нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі за № 727, районної державної нотаріальної контори Москаленко Я. М. , зареєстрований в реєстрі за яким , ОСОБА_7 заповіла земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства , розташовану на території Шарівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області , площею 5.78 га, кадастровий номер :02:000:0113 ОСОБА_3 .

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть.Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 5,78 га, яка розташована на території Шарівської сільської ради та призначена для ведення особистого селянського господарства.

Він, позивач, як спадкоємець першої черги за законом, після смерті матері звернувся до Олександрійської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщин, однак отримав відповідь про те, що за життя його матір`ю ОСОБА_7 було складено заповіт, відповідно до якого все належне їй майно вона заповідала своїй онуці - ОСОБА_3 . Позивач вважає, що відповідач, яка протягом деякого часу піклувалась про спадкодавця, обманним шляхом затягнула останню до нотаріуса.Тому, на думку позивача, зазначений заповіт необхідно визнати недійсним, оскільки його вчинення не відповідає дійсним намірам спадкодавця, яка весь час говорила, що належне їй майно після її смерті буде справедливо розподілене між усіма членами сім`ї та ніколи не мала наміру складати заповіт на користь будь-кого зі своїх рідних, а отже, вказане свідчить про те, його мати не розуміла суті вчиненого правочину та не читала його перед підписанням.Вважає, що необхідно визнати недійсним і попередній заповіт , складений на ім. »я ОСОБА_4 , так як у випадку задоволення його вимоги про визнання недійсним заповіту на користь ОСОБА_3 , це позбавить його права на спадкування майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_7 .

08.05.2019 року від ОСОБА_6 , яка є представником відповідача ОСОБА_3 , надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення вимог позивача відповідач заперечує в повному обсязі, оскільки заповіт на її ім`я був складений та посвідчений нотаріусом ОСОБА_10 за власним бажанням спадкодавиці, за місцем її проживання. Ніхто її не тягнув до нотаріуса обманним шляхом, як це стверджує позивач в своїй позовній заяві. Нотаріус неодноразово приїздила особисто за місцем проживання спадкодавця. Крім того, відповідно до заповіту, спадкодавець заповідала ОСОБА_3 не все своє майно, а лише земельну ділянку № 113 , площею 5,78 га, яка розташована на території Шарівської сільської ради та призначена для ведення особистого селянського господарства. Щодо іншого майна, яке належало спадкодавцю, останньою було складено заповіти на ім`я інших членів її сім`ї. Отже, заповіт на ім`я відповідача було складено з дотриманням усіх вимог Цивільного кодексу України, ЗУ «Про нотаріат» та Положення про вчинення нотаріальних дій, він був прочитаний вголос та підписаний спадкодавцем в присутності двох свідків, що вказано в самому заповіті. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що відсутні будь-які правові підстави для задоволення позову про визнання заповіту недійсним, а тому в задоволенні вимог позивача необхідно відмовити.

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні уточнив позовні вимоги, подав заяву про збільшення розміру позовних вимог і зазначив, що вимоги позивач пред`являє до 2 спадкоємців - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на ім`я якого 05.09.2012 року спадкодавцем було також складено заповіт, відповідно до якого земельну ділянку № 113 , площею 5,78 га, яка розташована на території Шарівської сільської ради та призначена для ведення особистого селянського господарства вона заповідала останньому. До іншого спадкоємця - ОСОБА_5 , яка також звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7 , вимоги позивачем не пред`являються, так як на її користь не був складений заповіт. Тому доцільно, щоб дана особа була залучена до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача. Відповідно заявив клопотання про уточнення суб`єктного складу учасників даної справи.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 18.06.2019 року клопотання представника позивача було задоволено та залучено до участі у справі у якості співвідповідача ОСОБА_4 , а в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_5 .

Позивач в судове засідання не з`явився, зі слів його представника ОСОБА_2 в зв`язку з незадовільним станом здоров`я.

Відповідач ОСОБА_3 , представник третьої особи - Олександрійської міської державної нотаріальної контори № 1 та третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились. Від третьої особи ОСОБА_5 до розгляду справи по суті вимог надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, оскільки в цей час вона перебуватиме за межами України, при цьому в заяві зазначено, що на майно, яке є предметом даного спору, вона не претендує.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_2 позовну заяву з урахуванням уточнених позовних вимог підтримав повністю.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 пояснив, що на думку позивача, його матері, яка на той час хворіла, під час складання заповітів, не були роз`ясненні наслідки таких рішень. Позивач не мав змоги забрати матір до себе, оскільки теж часто хворіє, спілкувався з матір`ю останній лише тоді, коли йому давали таку можливість, йому фактично пояснили, що його присутність у спадкодавця є небажаною. Зазначив, що під час посвідчення оспорюваних заповітів спадкодавець була в такому стані, що не могла усвідомлювати свої дії, вона декілька разів змінювала заповіт, при цьому кожний раз при посвідченні заповіту залучалися свідки.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 пояснив, що спадкодавець є його бабусею. Після смерті його батька, рідного сина спадкодавця, він спілкувався з останньою і вона особисто говорила йому, що має намір належний їй будинок заповідати своєму синові, позивачу по справі, одну земельну ділянку - синові ОСОБА_8 , а іншу - йому, онукові ОСОБА_4 В 2012 році бабусею було складено заповіт, відповідно до якого вона заповідала йому одну земельну ділянку. Одного разу йому зателефонувала медична сестра та повідомила, що його бабуся перебуває в тяжкому стані і він забрав її жити до себе. На той час позивач проживав з бабусею в одному будинку, однак нічого для неї не робив, хоча фізично й мав таку змогу, він фактично жив на бабусину пенсію, а свою віддавав своїм дітям. Позивач не заперечував, що він забрав бабусю до себе.Коли він забирав бабусю в 2016 році , то вона була в жахливому стані,вона лежала, у неї були пролежні, одежу з неї вимушені були зрізати. Бабуся пожила в нього приблизно з тиждень, почала самостійно ходити та їсти. Одного разу коли він повернувся з роботи до себе додому, бабуся сказала йому, що вирішила залишити належний їй земельний пай своїй онучці, його дочці ОСОБА_3 , яка доглядала за нею, купала, готувала їжу. Після цього він викликав додому нотаріуса, яка склала та посвідчила заповіт на ім`я ОСОБА_3 Бабуся все розуміла, була при своєму розумі, навіть коли він забирав її до себе, вона переймалась про те, що на її подвір`ї росте бур`ян і хто буде в її відсутність доглядати за подвір`ям. З позивачем, своїм дядьком, не спілкувався з приводу спадщини.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 , яка представляє інтереси ОСОБА_3 , позов не визнала. Пояснила, що спадкодавця привезли з села до квартири її онука ОСОБА_4 21 червня 2016 року.В медичній картці ОСОБА_7 зазначено про те, в якому стані на той час перебувала остання. Вона дійсно була в тяжкому стані, але фізично, при цьому ясно усвідомлювала всі свої дії, тому підстав для визнання заповіту недійсним немає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що влітку, років два тому, саме він на прохання ОСОБА_4 допомагав останньому перевозити бабусю ОСОБА_7 до нього додому. В цей час ОСОБА_7 була в тяжкому стані,не помита, не доглянута, вона самостійно не ходила, була фактично лежача. Вони поклали ОСОБА_3 на покривало та разом перенесли до автомобіля, при цьому остання кричала, що їй боляче. Приїхавши до будинку ОСОБА_4 , вони витягли ОСОБА_3 з автомобіля, посадили на стільця та занесли до ліфта, потім до квартири ОСОБА_4 Потім він, свідок, поїхав. Коли вони забирали ОСОБА_7 вона просила свого сина,позивача по справі, який жив разом з нею в будинку та в цей час був нетверезим, заплатити за дорогу, але останній її прохання проігнорував і ніяких коштів не дав. При цьому, ОСОБА_7 чітко розуміла хто саме її забирає і куди та не заперечувала проти цього. На його думку, син ОСОБА_7 - ОСОБА_1 мав здоровий вигляд і міг доглядати і себе і свою матір, зовнішній вигляд якої на той час свідчив про те, що за нею давно ніхто не доглядав.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона була присутня під час складання та підписання ОСОБА_7 заповіту на користь ОСОБА_4 . Крім неї, були присутні ще двоє свідків. ОСОБА_7 чітко розуміла зміст заповіту, вона лише погано бачила, тому уважно слухала заповіт, який їй було зачитано нотаріусом уголос.

Допитана в судовому засіданні приватний нотаріус ОСОБА_10 пояснила, що заповіт, який було складено спадкодавцем в 2016 році було посвідчено саме нею. Вона за викликом виходила за місцем проживання спадкодавця. Заповідачка була похилого віку, але при здоровому розумі. Заповіт було посвідчено в присутності свідків, жодних підстав вважати, що заповідача хтось примушував до вчинення таких дій не було. Вона, свідок, прийшла за місцем проживання заповідачки, встановила її особу, потім повернулась до офісу, склала заповіт . Заповіт посвідчила в присутності свідків, після чого повернулась в офіс , все оформила належним чином. Віднесла і вручила заповіт за адресою місця проживання заповідачки .Складення заповіту за місцем знаходження заповідача передбачено Порядком вчинення нотаріальних дій. Свідків, які були присутні під час підписання заповідачем заповіту, остання обирала сама, вона з ними спілкувалась, комфортно почувалась в їх присутності. Заповідач була при своєму розумі, ще й пісню заспівала для присутніх, вона говорила, що дуже хоче скласти вказаний заповіт, а також в її, свідка, присутності переймалась з приводу того, що на той час проживала не в своєму будинку. Крім того, під час складення заповіту, з метою уникнення в майбутньому будь-яких непотрібних питань, було зроблено відеозапис вчинення нотаріальної дії.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона була запрошена в якості свідка, під час складання заповіту ОСОБА_7 в 2012 році. Вона знає дружину ОСОБА_4 протягом 7 років, вони спілкуються, тому їй відомо про те, що ОСОБА_4 доглядав свою бабусю ОСОБА_7 . Також їй відомо, що у ОСОБА_7 був поганий зір. Під час складання заповіту у нотаріуса були присутні три свідка, в тому числі вона, ОСОБА_13 . Відповідно до заповіту своє майно ОСОБА_7 заповідала онукові ОСОБА_4

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона була запрошена в якості свідка під час складання нотаріусом заповіту від імені ОСОБА_7 на користь правнучки останньої ОСОБА_3 Бабусю вона бачила лише один раз, під час підписання заповіту, вона була в адекватному стані, нормально розмовляла. Їй, свідку, відомо, що ОСОБА_7 перевіз до себе в квартиру з села її онук ОСОБА_4 , оскільки вона потребувала догляду, а в селі ніхто за нею не доглядав. До того як ОСОБА_4 забрав ОСОБА_7 до себе , він ще декілька разів її привозив до міста щоб повести до лікарні. Вона знає, що ОСОБА_7 було зроблено операцію на очах , в неї була катаракта, після якої вона стала добре бачити. Під час підписання заповіту на користь правнучки ОСОБА_7 добре розуміла значення своїх дій, ще й свій підпис в заповіті можна сказати гарно виводила.Під час підписання заповіту крім неї були присутні сусідка, нотаріус та бабуся.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що вона є сусідкою відповідача ОСОБА_4 , у них добрі відносини. Їй, свідку, відомо, що дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_9 кожну суботу возила ОСОБА_7 продукти, коли та жила ще в селі. Вона, свідок, також знає, що ОСОБА_4 та його дружина забирали ОСОБА_7 до себе, коли тій робила спочатку операцію на очах, а потім коли вона була в лікарні в зв`язку з хворобою нирок. Одного разу вона зустріла дружину ОСОБА_4 і та сказала їй, що вони їдуть забирати ОСОБА_7 з села до себе. Вона тоді бачила ОСОБА_7 , остання була в «плачевному» стані. В той час коли ОСОБА_7 вже жила в родині ОСОБА_4 вона, свідок, приходила її провідувати коли всі були на роботі, в неї були ключі від квартири ОСОБА_4 . Вони розмовляли і ОСОБА_7 говорила їй, що бажає заповідати належну їй земельну ділянку правнучці ОСОБА_3 . Через деякий час до квартири ОСОБА_4 приїхав нотаріус та запросив її ОСОБА_15 бути свідком під час складання заповіту від імені ОСОБА_7 . В цей час там були присутні вона, свідок, нотаріус, дружина ОСОБА_4 ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , при цьому остання була в піднесеному настрої, безперечно усвідомлювала значення своїх дій та говорила, що заповіт складає на користь правнучки ОСОБА_3 . За весь час, що ОСОБА_7 була в онука ОСОБА_4 вона, свідок, жодного разу не бачила, щоб до неї приїздив її син ОСОБА_18 . Крім того, свідок додала, що с того часу як ОСОБА_7 почала жити в родині ОСОБА_4 її фізичний стан значно покращився.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_4 У ОСОБА_7 та її покійного чоловіка було троє синів, один з яких батько її чоловіка. Починаючи з 1995 року вона та її чоловік проживали разом з ОСОБА_7 та її чоловіком в належному останній будинку. ОСОБА_7 неодноразово говорила про те, що склала заповіт на онука ОСОБА_4 , оскільки вона, свідок, та ОСОБА_4 їх з чоловіком доглядали. На той час розпаювання земельних ділянок ще не було. Через деякий час, так склалось, що двоє синів ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_18 залишились без власного житла і тому переїхали жити в будинок батьків. Згодом вона, свідок, та її чоловік ОСОБА_4 сплатили сину ОСОБА_7. - ОСОБА_8 кошти, фактично за частину будинку, і він почав будувати собі інший будинок. Інший син ОСОБА_7 ОСОБА_18 , позивач по справі, залишився проживати біля матері. Трохи пізніше, вона та її чоловік ОСОБА_4 виїхали з будинку ОСОБА_7 Саме в той час почалось розпаювання земельних ділянок. Потім помер батько її чоловіка і в ОСОБА_7 залишилось два сина: ОСОБА_8 і ОСОБА_18 . Якось під час розмови щодо спадку ОСОБА_18 говорив, що хотів би залишитись в будинку, оскільки вони живуть окремо, ОСОБА_8 також добудував собі будинок, а в нього немає де жити. Після чого ОСОБА_7 вирішила заповідати будинок ОСОБА_18 , а земельні ділянки синові ОСОБА_8 та онукові ОСОБА_4 та склала відповідні заповіти. Однак, коли помер чоловік ОСОБА_7 , то виявилось, що під час складання заповітів було допущено помилки в частині написання прізвища та в кадастровому номері однієї з земельних ділянок, тому необхідно було збирати додаткові документи. В цей час помер син ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , і ОСОБА_7 з метою уникнути проблем при спадкування ОСОБА_4 складає в 2012 році на його ім`я заповіт. При цьому, згідно заповіту , майно, яке вона до цього мала намір віддати своєму синові ОСОБА_8 , тобто земельний пай, вона заповідає онукові ОСОБА_4 . Однак згодом, ОСОБА_7 вирішує, що вказаний земельний пай вона заповість своїй правнучці ОСОБА_3 , яка її доглядала, спілкувалась з нею, між ними були дуже теплі відносини. Про свій намір вона сказала онукові ОСОБА_4 , він не заперечував і в 2016 році такий заповіт було складено на користь ОСОБА_3 . В заповітах, які було складено ОСОБА_7 в 2012 році та в 2016 році, мова йде про одну й ту ж саму земельну ділянку. ОСОБА_7 дійсно погано бачила в 2012 році, однак через два роки їй зробили операцію на очах і її зір покращився.Відеозапис, який було зроблено під час складання заповіту, робила вона на свій мобільний телефон. В цей час , крім нотаріуса та заповідача, були також присутні вона, свідок, та ще два свідка. Вона вважає, що в позивача не може бути претензій з приводу спадкового майна, адже він отримав в спадок належний ОСОБА_7 будинок. Особисто ні їй, ні її чоловікові позивач ніяких претензій не пред`являв. Коли вони забирали ОСОБА_7 в 2016 році до себе, позивач жодним чином проти цього не заперечував, йому дійсно було зручно, коли ОСОБА_7 опікувалась ним та готувала їжу, але доглядати за нею він наміру не мав. Той факт, що вони забрали бабусю до себе, не сподобався дітям ОСОБА_1 і десь через два тижні вони почали висловлювати їй та її чоловікові своє невдоволення, при цьому, ОСОБА_7 навіть спілкуватись не бажала з останніми, оскільки була ображена на них за те, що вони не забрали її до себе та навіть, будучи обізнаними про її поганий стан на той час, не викликали їй лікаря. Крім того, коли у ОСОБА_7 почались проблеми з нирками, піднялась висока температура , вона, свідок, повідомила дітей ОСОБА_18 про те, що бабусю необхідно відвести до лікарні, однак вони не знайшли на це часу і вона возила її в лікарню сама.

Спочатку коли вони забрали ОСОБА_7 до себе, то вона переймалась за будинок та позивача , а останнім часом про це навіть не згадувала.

Заслухавши думку представників позивача ОСОБА_1 - адвоката Ковальова А.І. та представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Смаліус І.В., пояснення учасників справи, які були надані в судовому засіданні, дослідивши надані суду письмові докази, суд прийшов до наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть сері НОМЕР_2 , виданим повторно Олександрійським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 13.12.2016 року.

На підставі державного акту на право приватної власності серія Р3 №430113, ОСОБА_7 належала земельна ділянка площею 5,78 га, розташована на території Шарівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області , кадастровий номер :02:000:0113 для ведення особистого селянського господарства.

Позивач ОСОБА_1 є сином спадкодавця ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серія НОМЕР_3 , виданим повторно Олександрійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 12.12.2016 року.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_24 його матір`ю є ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_24 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно Олександрійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 12.01.2017 року.

Відповідно до свідоцтва серія НОМЕР_4 про народження ОСОБА_4 , виданим повторно Шарівською сільською радою Олександрійського району 22.06.1989 року, його батьком є ОСОБА_24 .

Отже, ОСОБА_4 є онуком ОСОБА_7 , а його дочка ОСОБА_3 відповідно її правнучкою.

Згідно свідоцтва серія НОМЕР_5 про народження ОСОБА_8 , виданого Митрофанівським сільським РАЦС 12.09.1955 року, матір`ю останнього є ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва серія НОМЕР_6 про народження ОСОБА_5 її батьком є ОСОБА_8 .

Згідно свідоцтва про одруження серія НОМЕР_7 21.09.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Олександрійського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_27 та ОСОБА_5 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_8 , виданим Шарівською сільською радою Олександрійського району.

Відповідно до спадкової справи №568-2016 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , яку розпочато 15.12.2016 року, з заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавця звернулись ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Разом з тим, як свідчить заповіт від 06.07.2004 року, який було складено ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 , заповідач заповідала останньому земельну ділянку № 113 , розташовану на території Шарівської сільської ради. Заповіт зареєстровано в реєстрі за №44.

Відповідно до заповіту від 09.11.2004 року ОСОБА_7 заповідала земельну ділянку № 113 , розташовану на території Шарівської сільської ради, ОСОБА_4 . Заповіт зареєстровано в реєстрі за №65.

Згідно заповіту від 05.09.2012 року ОСОБА_7 заповідала ОСОБА_4 земельну ділянку для ведення селянського господарства, розташовану на території Шарівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, площею 5,78 га, кадастровий номер :02:000:0113. При цьому, як свідчить вказаний заповіт, його було складено в присутності свідків: ОСОБА_29 та ОСОБА_13 Заповіт на прохання ОСОБА_7 в її присутності та присутності нотаріуса та свідків, підписано ОСОБА_12 . Заповіт записаний державним нотаріусом зі слів заповідача ОСОБА_7 , до підписання прочитаний уголос заповідачу ОСОБА_7 , зареєстровано в реєстрі за №2-464.

Відповідно до заповіту від 21.07.2016 року ОСОБА_7 земельну ділянку для ведення селянського господарства, розташовану на території Шарівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, площею 5,78 га, кадастровий номер :02:000:0113 заповідала ОСОБА_3 . При цьому, як свідчить вказаний заповіт його було складено в присутності свідків: ОСОБА_14 та ОСОБА_15 Заповіт особисто підписаний заповідачем. Заповіт зареєстровано в реєстрі за №727.

Заповіт від 21.07.2016 року було складено приватним нотаріусом ОСОБА_10 за місцем проживання спадкодавця ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , в звязку з похилим віком останньої, що підтверджується журналом обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза приміщенням державної нотаріальної контори, приміщенням, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса(справа №01-26) та реєстром для реєстрації нотаріальних дій (справа №02-33).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст. ст. 1251 - 1252 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

В силу ч.ч. 2, 3 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Отже, як свідчать матеріали спадкової справи останнім складеним заповідачем заповітом щодо земельної ділянки для ведення селянського господарства, розташованої на території Шарівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, площею 5,78 га, кадастровий номер :02:000:0113, є заповіт від 21.07.2016 року на користь ОСОБА_3 .Даний заповіт скасував попередні заповіти , складені на ту ж земельну ділянку.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частина 3 статті 203 ЦК України передбачає, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно ч. 1 ст. 231 ЦК України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психологічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

Частина 2 статті 1257 ЦК України встановлює, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Показання свідків, які повністю узгоджуються між собою і не викликають сумнівів у їх достовірності, а також досліджений в судовому засідання відеозапис вчинення нотаріальної дії, , який було зроблено під час підписання ОСОБА_7 заповіту на користь ОСОБА_3 21.07.2016 року в присутності свідків та приватного нотаріуса ОСОБА_10,, не підтвердили вчинення психологічного чи фізичного тиску на ОСОБА_7 з метою її примушування скласти вказаний заповітів.Досліджені докази свідчать про те, що волевиявлення заповідача ОСОБА_7 було вільним та відповідало її волі

Позивачем не доведено за допомогою належних і допустимих доказів того, що спадкодавець ОСОБА_7 за станом здоров`я при складанні і підписанні заповіту не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Надана суду медична картка амбулаторного хворого не містить висновків щодо наявності у спадкодавця психічного або іншого захворювання, внаслідок якого ОСОБА_7 не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Згідно виписки з історії хвороби №5295 , ОСОБА_7 знаходилася на лікуванні в офтальмологічному відділенні МЛ №1 з 15.05.2013 року по 17.05.2013 року і була проведена операція на правому оці.

Позивачем не зазначено обставин та не надано доказів, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, не зазначено передбачених ст. 1257 ЦК України підстав для визнання заповіту недійсним.

Таким чином, підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України , суд,-

Вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Олександрійська міська державна нотаріальна контора № 1 та ОСОБА_5 про визнання заповітів недійсними.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його складення до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_9 зареєстрований: АДРЕСА_2 , проживає: АДРЕСА_3 ;

Представник позивача: адвокат Ковальов Андрій Ігорович, місцезнаходження: Кіровоградська область м.Олександрія вул Г.Усика, 38;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстрована : АДРЕСА_4 ;

Представник відповідача ОСОБА_3 : адвокат Смаліус Ірина Володимирівна, місцезнаходження: АДРЕСА_5 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_11 , зареєстрований: Кіровоградська АДРЕСА_6 Олександрійський район с. АДРЕСА_2 ;

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

Олександрійська міська державна нотаріальна контора № 1, місцезнаходження: Кіровоградська область м. Олександрія вул 6 Грудня, 138 ;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_12 ; зареєстрована : АДРЕСА_7 .

Повний текст рішення складений 23 жовтня 2019 року.

Суддя С.А.Крімченко