ПОСТАНОВА

Іменем України

29 травня 2019 року м. Кропивницький

справа № 2-6289/10

провадження № 22-ц/4809/666/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л.М. (суддя - доповідач),

судді - Єгорова С.М., Мурашко С.І.,

за участю секретаря судового засідання Сорокіної Н.В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Банк Форум»;

відповідач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 ;

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ»,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 січня 2019 року.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 оскаржив в апеляційному порядку ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 січня 2019 року, якою задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» (далі - ТОВ «АНСУ» про заміну сторони у виконавчому провадженні. Згідно з поданою апеляційною скаргою просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 січня 2019 року і винести постанову про відмову в задоволенні заяви про заміну стягувача. Також скаржник просить стягнути з ТОВ «АНСУ» 500,00 грн. судових витрат.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що у заявника немає жодних прав відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Стверджує, що на момент переходу до ТОВ «АНСУ» прав вимоги за кредитним договором у первісного кредитора таких прав уже не було, у зв`язку із закінченням строку пред`явлення виконавчих листів у справі № 2-6289/10 до виконання. Замінити стягувача у неіснуючому виконавчому провадженні за недійсною вимогою неможливо, тому в задоволенні заяви ТОВ «АНСУ» має бути відмовлено. Із вказаних підстав ОСОБА_1 вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм процесуального і неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню апеляційним судом.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 25 лютого 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху; встановлено строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Оскільки у встановлений судом строк скаржником було усунуто недоліки апеляційної скарги, 15 березня 2019 року апеляційним судом задоволено клопотання ОСОБА_1 та поновлено строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 січня 2019 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

02 квітня 2019 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив ТОВ «АНСУ» на апеляційну скаргу, згідно з яким заявник просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 січня 2019 року (а.с. 153-154). Доводи апеляційної скарги вважає необґрунтованими, оскільки заміна сторони виконавчого провадження у зв`язку з відступленням права вимоги до боржника можлива як під час примусового виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження. Зазначає про помилковість твердження скаржника про закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. До того ж, на переконання заявника, закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання не може впливати на результати розгляду заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні. У заяві про заміну стягувача у виконавчому провадженні, за результатами розгляду якої винесено оскаржувану ухвалу, не йдеться про конкретне виконавче провадження, а тому доводи скаржника в цій частині є безпідставними. Вимога скарги про стягнення судових витрат не підлягає задоволенню, оскільки не підтверджена належними доказами.

10 квітня 2019 року апеляційним судом закінчено підготовчі дії у справі за апеляційною скаргою, справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою апеляційного суду від 23 квітня 2019 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про продовження строку розгляду справи та про зупинення провадження у справі; продовжено строк розгляду справи на п`ятнадцять днів; апеляційне провадження у даній справі зупинено на час хвороби сторони.

29 травня 2019 року поновлено провадження у справі.

Учасники справи в установленому законом порядку повідомлялись про дату, час та місце вирішення апеляційним судом питання про поновлення провадження у справі та продовження судового розгляду (а.с. 194-196, 200-203).

Заявник та орган державної виконавчої служби просили здійснювати апеляційний розгляд справи без участі представників, про що до апеляційного суду були подані відповідні клопотання (а.с. 197-198, 204-205).

У судовому засіданні скаржник підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши оскаржувану ухвалу в межах доводів апеляційної скарги та заслухавши пояснення скаржника, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за наступного.

Апеляційним судом встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 листопада 2010 року у цивільній справі № 2-6289/10 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») в особі Кіровоградської філії ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено повністю; розірвано кредитний договір №0120/08/28-Z від 19 серпня 2008 року, укладений між АКБ «Форум» в особі Кіровоградської філії АКБ «Форум» та ОСОБА_1 ; в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 39635,43 євро, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ становить 384404,45 грн. та 15615,86 грн. пені, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 50,61 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності на підставі договору купівлі - продажу квартири, посвідченого 25 квітня 2001 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кріпким Ю.В. по реєстру №1375 за рахунок реалізації зазначеної квартири вимоги ПАТ «Банк Форум»; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «Банк Форум» в особі Кіровоградської філії ПАТ «Банк Форум» 39635,43 євро суму заборгованості за кредитним договором №0120/08/28-Z від 19 серпня 2008 року, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ становить 384404,45 грн., 15615,86 грн. суму нарахованої пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів та сплату процентів, а всього: 400020,31 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «Банк Форум» в особі Кіровоградської філії ПАТ «Банк Форум» судовий збір у розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн., а всього: 1820,00 грн. (а.с. 65-69).

На виконання заочного рішення від 19 листопада 2010 року Ленінським районним судом м. Кіровограда 13 січня 2011 року видано відповідні виконавчі листи у справі № 2-6289/10. Зазначено, що строк пред`явлення виконавчих листів до виконання - до 29 листопада 2013 року (а.с. 81-84).

09 жовтня 2018 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «АНСУ» укладено договір про відступлення прав вимоги № 1274-Ф, за умовами якого Банк (ПАР «Банк Форум») відступає Новому кредитору (ТОВ «АНСУ») належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позивальників та поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору (а.с. 85-88).

Відповідно до витягу з реєстру боржників, права вимоги до яких відступаються за договором, ТОВ «АНСУ» набуло права вимоги, зокрема, за

кредитним договором від 19 серпня 2008 року №0120/08/28-Z, боржник - ОСОБА_1 (а.с. 89-90).

У грудні 2018 року ТОВ «АНСУ» звернулося до Ленінського районного суду м. Кіровограда із заявою про заміну стягувача, згідно з якою просило замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчих листів, виданих Ленінським районним судом м. Кіровограда у цивільній справі № 2-6289/10 за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: замінити стягувача - ПАТ «Банк Форум» на ТОВ «АНСУ» у зв`язку з переходом до заявника прав кредитора відповідно до договору відступлення права вимоги від 09 жовтня 2018 року № 1274-Ф (а.с. 74-75).

У поданих до суду письмових запереченнях ОСОБА_1 просив відмовити у задоволенні заяви (а.с. 106-107).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 січня 2019 року задоволено заяву ТОВ «АНСУ» про заміну стягувача; здійснено заміну стягувача ПАТ «Банк Форум» на його правонаступника ТОВ «АНСУ» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчих листів, виданих Ленінським районним судом м. Кіровограда у цивільній справі № 2-6289/10.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковість виконання рішення суду. Разом з тим, реалізувати право на присуджені судом суми заявнику можливо лише у порядку, визначеному ст. 442 ЦПК України. Зазначає про відсутність законодавчого застереження про можливість розгляду судом питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні лише до закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає необхідним зазначити наступне.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи зі змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року №6-1355/10, від 05 грудня 2018 року №643/4902/14-ц, від 12 квітня 2019 року № 756/913/16-ц.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Підсумовуючи викладене слід дійти висновку, що заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.

Також слід врахувати, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Статтею 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Таким чином, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція).

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статті 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду. Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Частиною 1 ст. 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Задовольняючи заяву ТОВ «АНСУ», суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що передача кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом, і правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. Також суд першої інстанції зробив правильний висновок про можливість заміни сторони виконавчого провадження незалежно від того чи закінчився строк пред`явлення виконавчого документа до виконання та обгрунтовано вказав на відсутність законодавчої заборони для такої заміни. Судом також правильно враховано, що в іншому випадку мало би місце порушення права особи на доступ до суду шляхом позбавлення нового кредитора можливості подання заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують.

Колегія суддів враховує, що статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину, згідно якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Право вимоги у заявника виникло на підставі договору про відступлення права вимоги від 09 жовтня 2018 року № 1274-Ф, який у судовому порядку недійсним не визнавався. Законодавчо визначених підстав неправомірності договору від 09 жовтня 2018 року № 1274-Ф скаржником не наведено. Таким чином, доводи апеляційної скарги про недійсність вимоги ТОВ «АНСУ» не знайшли свого підтвердження матеріалами та фактичними обставинами справи. Інших доказів на підтвердження своїх доводів скаржником до апеляційної скарги не додано.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу з додержанням вимог закону, а отже, підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені скаржником у зв`язку зі зверненням до суду з апеляційної скаргою, залишаються за ОСОБА_1 . Отже, вимога апеляційної скарги про стягнення з ТОВ «АНСУ» 500,00 грн. витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 січня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 6 червня 2019 року

Головуючий суддя Л.М. Дьомич

Судді С.М. Єгорова

С.І. Мурашко