Дата документу 22.10.2019 Справа № 333/2700/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/2700/18 Головуючий у 1 інстанції: Дмитрієва М.М.
Провадження № 22-ц/807/1363/19 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«22» жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Кочеткової І.В.,

секретар: Ващенко З.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «ШІК - СЕРВІС» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 грудня 2018 року у справі за позовом голови Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_1 до Інформаційного агентства «АйПіНьюс» в особі засновника агентства Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «ШІК - СЕРВІС», ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2018 року голова Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до Інформаційного агентства «АйПіНьюс» в особі засновника агентства П.П. «Науково-виробнича фірма «ШІК - СЕРВІС», ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14.05.2018 ІНФОРМАЦІЯ_1 на сайті «IP news» було розміщено матеріал під назвою «Запорожскую область сольют до выборов». В зазначеному матеріалі було вказано наступне: «И по этой же причине нет замены Брылю - потому что из наших местных депутатов и чиновников никто не может врать в Киеве так же нагло, как он, обещая заведомо несбыточные показатели по голосованию за президента. А его покровители в Администрации, ОСОБА_3 ОСОБА_4 , регулярно получают «взносы» от ОСОБА_5 с разных схем, включая хищения на гемодиализе, и потому делают вид, что верят».

Вважав, що поряд з оціночними судженнями вказаний уривок статті містить пряме твердження про скоєння ним корупційних діянь, а саме надання неправомірної вигоди працівникам Адміністрації Президента України, та прямі звинувачення його у скоєнні кримінальних злочинів - розкрадання коштів в сфері гемодіалізу. Поширена інформація є недостовірною та не підтверджується жодними доказами.

23.05.2018 року на сайті «IP news» було розміщено матеріал «Обыски в облавтодоре: Брыль с подельниками украли миллион». В зазначеному матеріалі його прямо звинувачували у співучасті в скоєнні розкрадання в розмірі 1 млн. грн. при витрачанні Службою автомобільних доріг паливно-мастильних матеріалів. Вказана інформація є неправдивою та недостовірною.

На підставі зазначеного просив:

- визнати недостовірною, такою що порочить його честь, гідність та ділову репутацію, інформацію, яку було поширено відповідачами 14.05.2018 ІНФОРМАЦІЯ_1 на сайті «IP news» (адреса https://www.ipnews.in.ua/) в публікації під назвою «Запорожскую область сольют до выборов» за адресою https://www.ipnews.in.ua/news/zp/148716-zaporozhskuyu-oblast-solyut-do-vyborov щодо того, що ним, головою Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_1 , надається неправомірна вигода співробітникам Адміністрації Президента України та щодо того, що ним, головою Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_1 , скоєно розкрадання коштів в сфері гемодіалізу;

- визнати недостовірною, такою що порочить його честь, гідність та ділову репутацію, інформацію, яку було поширено відповідачами, ІНФОРМАЦІЯ_1 на сайті «IP news» (адреса https://www.ipnews.in.ua/) в публікації під назвою «Обыски в облавтодоре: Брыль с подельниками украли миллион», за адресою https://www.ipnews.in.ua/news/zp/149161-obyski-v-oblavtodore-bryl-s-podelnikami-ukrali-inillion щодо того, що він, голова Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_1 , причетний до розкрадання 1 млн. грн. в Службі автомобільних доріг в Запорізькій області;

- зобов`язати відповідачів спростувати вказану недостовірну інформацію шляхом оприлюднення в той самий спосіб, в який зазначена інформація була поширена, а саме шляхом розміщення на сайті «IP news» (адреса https://www.ipnews.in.ua/) резолютивної частини рішення по цій судовій справі;

- стягнути з відповідачів суми коштів, витрачених на сплати судового збору.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 грудня 2018 року позов задоволено.

Визнано недостовірною, такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію, голови Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_1 інформацію, яку було поширено ІНФОРМАЦІЯ_1 на сайті «IP news» (адреса ІНФОРМАЦІЯ_2 в публікації під назвою «Запорожскую область сольют до выборов» за адресою https://www.ipnews.in.ua/news/zp/148716-zaporozhskuyu-oblast-solvut-do-vyborov щодо того, що головою Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_1 надається неправомірна вигода співробітникам Адміністрації Президента України та щодо того, що головою Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_1 скоєно розкрадання коштів в сфері гемодіалізу.

Визнано недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію голови Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_1 , інформацію, яку було поширено ІНФОРМАЦІЯ_1 на сайті «IP ІНФОРМАЦІЯ_2 » (адреса ІНФОРМАЦІЯ_2 в публікації під назвою «Обыски в облавтодоре: Брыль с подельниками украли миллион», за адресою https://www.ipnews.in.ua/news/zp/149161-obyski-v-oblavtodore-brvl-s-podelnikami-ukrali-million щодо того, голова Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_1 причетний до розкрадання 1 млн. грн. в Службі автомобільних доріг в Запорізькій області.

Зобов`язано інформаційне агентство «АйПіНьюс» в особі засновника агентства ПП «Науково виробнича фірма «ШІК СЕРВІС» та ОСОБА_2 спростувати вказану недостовірну інформацію шляхом оприлюднення в той самий спосіб, в який зазначена інформація була поширена, а саме шляхом розміщення на сайті «IP news» (адреса https://www.ipnews.in.ua/) резолютивної частини рішення по цій судовій справі.

Стягнуто з інформаційного агентства «АйПіНьюс» в особі засновника агентства ПП «Науково виробнича фірма «ШІК СЕРВІС», ОСОБА_2 на користь Голови Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_6 К. ОСОБА_7 . витрати по сплаті судового збору у розмірі по 1 056 грн. 66 коп. з кожного.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПП «Науково-виробнича фірма «ШІК - СЕРВІС» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на пред`явлення позову до неналежних відповідачів, недоведеність розповсюдження інформації, недоведеність того, що інформація не є оціночним судженням, спірна інформація є допустимою критичною оцінкою позивача як особи, яка обіймає державну посаду, представництво позивача не уповноваженою особою, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, судові витрати покласти на позивача.

Голова Запорізької обласної державної адміністрації Бриль К.І. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що за відсутності іншого власником веб-сайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до веб-сайту, докази того, що власником веб-сайту є інша особа, не надані, вищезазначена інформація була поширена за допомогою мережі Інтернет і є загальнодоступною для будь-якого кола осіб у будь-якій час, відповідачами не надано доказів того, що розповсюджена інформація є достовірною та правдивою, позов подано ним від свого імені та від імені Запорізької обласної державної адміністрації, керівником якої він є.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог та пред`явлення позову до належних відповідачів.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року на сайті «IP news» за адресою https://www.ipnews.in.ua/news/zp/148716-zaporozhskuyu-oblast-solyut-do-vyborov розміщено матеріал під назвою (мовою оригіналу): «Запорожскую область сольют до выборов», в якому містяться такий уривок (мовою оригіналу): «И по этой же причине нет замены Брылю потому что из наших местных депутатов и чиновников никто не может врать в Киеве так же нагло, как он, обещая заведомо несбыточные показатели по голосованию за президента. А его покровители в Администрации, ОСОБА_8 и ОСОБА_4 , регулярно получают «взносы» от ОСОБА_5 с разных схем, включая хищения на гемодиализе, и потому делают вид, что верят».

23 травня 2018 року на сайті «IP news» за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 розміщено матеріал (мовою оригіналу): «Обыски в облавтодоре: Брыль с подельниками украли миллион». В цьому матеріалі міститься інформація про проведення правоохоронними органами обшуків в приміщеннях Служби автодоріг Запорізької області та причетності голови Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_1 до розкрадання 1 млн. грн. в Службі автомобільних доріг у Запорізькій області.

Автори вказаних статей в публікаціях не зазначені.

Зі змісту статей 3, 4, 6 Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, вбачається, що, оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися "виставити" себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв`язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Однак при цьому необхідно відрізняти критику, висвітлення слів, оціночні судження від недостовірної та негативної інформації незалежно від того чи є така особа публічною. Оскільки зазначені вище конституційні права мають всі громадяни країни в рівній мірі.

Відповідно до статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Згідно із статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.

Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством (частина перша статті 201 ЦК України).

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

За приписами частини другої статті 30 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та їх правдивість не доводиться.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 17 КПК України зазначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загально правовому і процесуальному значеннях. Як загальноправова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об`єктивне правоположення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і Європейський Суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно першою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

У найзагальнішому вигляді правило презумпції невинуватості означає, що особа може бути визнана винуватою у вчиненні злочину і покарана лише за умови, що її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена обвинувальним вироком суду. Повідомлення особі про підозру, складання слідчим та затвердження прокурором обвинувального акта на стадії досудового розслідування, розгляд справи у підготовчому провадженні не вирішують наперед визнання його винуватим у вчиненні злочину. Лише один орган у державі наділений таким правом - це суд, який є відповідно до Конституції України (стаття 124) носієм судової влади, що здійснює правосуддя в умовах законності, незалежності, гласності та змагальності.

Вирок суду є єдиним процесуальним документом, що встановлює винуватість.

При цьому Європейський суд з прав людини зазначає, що презумпцію невинуватості буде порушено, якщо судове рішення або заява посадової особи щодо особи, обвинуваченої у вчиненні кримінального злочину, відображає думку про її вину до того, як вона буде доведена відповідно до закону. Достатньо мати навіть за відсутності будь-якого формального висновку певні підстави припускати, що суд або посадова особа вважає обвинуваченого винним. Питання про те, чи порушує заява посадової особи державного органу принцип презумпції невинуватості, слід визначати в контексті конкретних обставин, за яких оспорювану заяву було зроблено (пункт 42 рішення від 21 вересня 2006 року в справі "Грабчук проти України" (заява № 8599/02); пункт 48 рішення від 12 січня 2012 року в справі "Довженко проти України" (заява № 36650/03)).

Відповідно до Закону України «Про телекомунікації» домен - це частина ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, яка має унікальну назву, що її ідентифікує, обслуговується групою серверів доменних імен та централізовано адмініструється, а доменне ім`я - позначення (словесне, цифрове, словесно-цифрове), яке використовується для ідентифікації діяльності юридичних і фізичних осіб в мережі Інтернет, з будь-якою метою.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.п. 9,12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 № 1, відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

Якщо позов пред`явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі статтею 21 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» редакція або інша установа, яка виконує її функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації.

У разі, коли редакція друкованого засобу масової інформації не має статусу юридичної особи, належним відповідачем є юридична особа, структурним підрозділом якої є редакція. Якщо редакція не є структурним підрозділом юридичної особи, то належним відповідачем виступає засновник друкованого засобу масової інформації.

У випадку, коли інформація була поширена у засобі масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем.

При опублікуванні чи іншому поширенні оспорюваної інформації без зазначення автора (наприклад, у редакційній статті) відповідачем у справі має бути орган, що здійснив випуск засобу масової інформації.

Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації.

Враховуючи, що автор статей не зазначений, належними відповідачами по справі є реєстратор доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_4 .in.ua та засновник Інформаційного агентства « ОСОБА_9 ».

За приписами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з ч.4 ст. 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються, зокрема, фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Заперечуючи в суді першої інстанції проти позову, ПП «Науково-виробнича фірма «ШІК - СЕРВІС», зокрема, зазначало про те, що позивачем позов пред`явлено до неналежних відповідачів, докази, на які посилався позивач в обґрунтування зазначення в якості відповідачів саме ПП «Науково-виробнича фірма «ШІК - СЕРВІС» та ОСОБА_2 до позовної заяви не долучені.

На вказані обставини ПП «Науково-виробнича фірма «ШІК - СЕРВІС» посилається й в апеляційній скарзі.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції не перевірив, чи мали місце вказані обставини та не дав оцінку запереченням ПП «Науково-виробнича фірма «ШІК - СЕРВІС» з посиланням на докази, на підставі яких встановлені зазначені обставини, чим допустив неповноту з`ясування обставин справи, що у відповідності до п.п. 1,2 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування апеляційним судом рішення першої інстанції з ухваленням нового судового рішення.

З метою усунення вказаних порушень, допущених судом першої інстанції, та перевірки доводів позовної заяви та заперечень ПП «Науково-виробнича фірма «ШІК - СЕРВІС», викладених в апеляційній скарзі, щодо визначення належних відповідачів у справи колегією суддів витребувано інформацію щодо засновника Інформаційного агентства «ІРNews» та реєстратора доменного імені ipnews.in.ua станом на 14 травня 2018 року та 23 травня 2018 року (дати розміщення оспорюваної інформації).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності від 20 серпня 2019 року №2287 засновником Інформаційного агентства «ІРNews» - ПП «Науково-виробнича фірма «ШІК - СЕРВІС» (т. 1 а.с.225).

Згідно з відповідями ТОВ «Інтернет Інвест» №789 від 13 вересня 2019 року та №762 від 23 серпня 2019 року замовником послуги з реєстрації доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_4 .in.ua станом на 14 травня 2018 року є ОСОБА_2 , станом на 23 травня 2018 року є Громадська організація «Комісія по боротьбі з корупцією» (т. 1 а.с. 227, 247).

Враховуючи зазначене, в частині позовних вимог про визнання недостовірною, такою що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача, інформацію, яку було поширено 14.05.2018 року, позивачем було правильно визначено відповідачів, оскільки засновником Інформаційного агентства «ІРNews» є саме ПП «Науково-виробнича фірма «ШІК - СЕРВІС», та станом на дату розміщення вказаної інформації реєстратором доменного імені ipnews.in.ua був саме ОСОБА_2 .

Оцінюючи вказану інформацію, яку було поширено 14.05.2018 року, колегія суддів дійшла висновку, що інформація є такою, що може бути перевірена на її правдивість, оскільки підпадає під ознаки кримінально-караного діяння, що у свою чергу виключає віднесення розповсюдженої інформації до оціночних суджень чи критичних зауважень, а тому поширена інформація представлена у формі тверджень, носить фактичний характер, поширення інформації стосовно позивача у вказаний спосіб має обвинувальний нахил звинувачення позивача у вчиненні злочинів (кримінальних правопорушень), у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позову у вказаній частині.

Доводи апеляційної скарги ПП «Науково-виробнича фірма «ШІК - СЕРВІС» про те, що викладені в публікації обставини є лише оціночними судженнями, колегією суддів оцінюються критично з огляду на зміст публікації та надану їй оцінку.

В той же час, в частині позовних вимог про визнання недостовірною, такою що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача, інформацію, яку було поширено ІНФОРМАЦІЯ_1 на сайті «IP ІНФОРМАЦІЯ_4 » (адреса ІНФОРМАЦІЯ_2 в публікації під назвою «Обыски в облавтодоре: ІНФОРМАЦІЯ_5 с подельниками украли миллион», за адресою https://www.ipnews.in.ua/news/zp/149161-obyski-v-oblavtodore-bryl-s-podelnikami-ukrali-inillion та про зобов`язання спростувати вказану недостовірну інформацію шляхом оприлюднення в той самий спосіб, в який зазначена інформація була поширена, ОСОБА_2 не є належним відповідачем.

За теоретичним визначенням "відповідач" - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Частинами першою, другою статті 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

За змістом норм цивільного процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.

Частиною четвертою статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Клопотань про залучення органу, дії якого, на думку позивачів, призвели до завдання їм шкоди, до участі у справі у якості співвідповідача, позивачами не заявлялось.

Залучення до участі у справі в частині позовних вимог щодо інформації, яку було поширено 23.05.2018 року, лише ПП «Науково-виробнича фірма «ШІК - СЕРВІС» без залучення особи, яка була реєстратором доменного імені ipnews.in.ua станом на дату поширення інформації, призведе до неповноти з`ясування обставин у справі, не встановлення всіх фактичних обставин справи, які мають значення.

Суд апеляційної інстанції в силу покладених на нього процесуальним законом повноважень позбавлений можливості визначити суб`єктний склад учасників справи.

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги ПП «Науково-виробнича фірма «ШІК - СЕРВІС» в частині позовних вимог щодо інформації, яку було поширено 23.05.2018 року, знайшли своє підтвердження, а тому оскільки позивачем в зазначеній частині позовних вимог не визначено належних відповідачів, є підстави для відмови в задоволенні позову у вказаній частині.

Суд першої інстанції безпідставно вдався до оцінки та встановлення обставин справи в частині позовних вимог щодо інформації, яку було поширено 23.05.2018 року.

Позивач не позбавлений права на звернення до суду з вказаними позовними вимогами з правильно визначеним ним суб`єктним складом учасників справи.

Відповідно до частини сьомої статті 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві; разом з тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація, а її наслідком має бути досягнення максимальної ефективності, за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 № 1 передбачено, що задовольняючи позов, суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права.

Якщо суд ухвалює рішення про право на відповідь або про спростування поширеної недостовірної інформація, то у судовому рішенні за необхідності суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо).

У судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено.

Позивачем було заявлено позовну вимогу про зобов`язання відповідачів спростувати вказану недостовірну інформацію шляхом оприлюднення в той самий спосіб, в який зазначена інформація була поширена, а саме шляхом розміщення на сайті «IP news» (адреса https://www.ipnews.in.ua/) резолютивної частини рішення по цій судовій справі.

Оскільки апеляційним судом встановлено, що позивачем при оскарженні інформації, яка була оприлюднена 23.05.2018 року, не було залучено належних відповідачів у справі, вимога про спростування вказаної інформації у визначений позивачів спосіб також не підлягає задоволенню.

Стосовно спростування інформації, оприлюдненої 14.05.2018 року, шляхом розміщення на сайті «IP news» (адреса https://www.ipnews.in.ua/) резолютивної частини рішення по цій судовій справі, колегія суддів виходить з наступного.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи те, що на час розгляду справи реєстратором доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_4 .in.ua є Громадська організація «Комісія по боротьбі з корупцією», яка не залучалась до розгляду справи, позивачем не надано доказів того, ОСОБА_2 та ПП «Науково-виробнича фірма «ШІК - СЕРВІС» мають можливість виконати рішення суду про спростування недостовірної інформації у визначений позивачем спосіб шляхом розміщення резолютивної частини рішення суду саме на сайті «IP news» (адреса ІНФОРМАЦІЯ_2 колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

На підставі зазначеного, рішення суду першої інстанції згідно з п.п.1,2 ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову в частині позовних вимог про визнання недостовірною, такою що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача, інформації, яку було поширено відповідачами 14.05.2018 року на сайті «IP news» (адреса ІНФОРМАЦІЯ_2 в публікації під назвою «Запорожскую область сольют до выборов» за адресою https://www.ipnews.in.ua/news/zp/148716-zaporozhskuyu-oblast-solyut-do-vyborov щодо того, що головою Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_1 , надається неправомірна вигода співробітникам Адміністрації Президента України та щодо того, що головою Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_1 скоєно розкрадання коштів в сфері гемодіалізу, в іншій частині позов підлягає залишенню без задоволення.

Згідно з ч.ч. 1, 10, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України ОСОБА_1 має право на компенсацію суми судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 704,80 грн., по 352,40 грн. з кожного відповідача, ПП «Науково виробнича фірма «ШІК СЕРВІС» має право на компенсацію суми судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2114,40 грн.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ПП «Науково виробнича фірма «ШІК СЕРВІС» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762 грн. (2114,40 грн. 352,40 грн.), з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «ШІК - СЕРВІС» задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 грудня 2018 року у цій справі скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.

Позов голови Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_1 до Інформаційного агентства «АйПіНьюс» в особі засновника агентства Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «ШІК - СЕРВІС», ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації задовольнити частково.

Визнати недостовірною, такою що порочить честь, гідність та ділову репутацію голови Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_1 , інформацію, яку було поширено відповідачами 14.05.2018 року на сайті «IP news» (адреса ІНФОРМАЦІЯ_2 в публікації під назвою «Запорожскую область сольют до выборов» за адресою https://www.ipnews.in.ua/news/zp/148716-zaporozhskuyu-oblast-solyut-do-vyborov щодо того, що головою Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_1 надається неправомірна вигода співробітникам Адміністрації Президента України та щодо того, що головою Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_1 скоєно розкрадання коштів в сфері гемодіалізу.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Науково виробнича фірма «ШІК СЕРВІС» судовий збір в розмірі 1762 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 гривень 40 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 25 жовтня 2019 року.

Головуючий

Судді: