Провадження № 2/522/3923/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Чернявської Л.М.

За участю секретаря судового засідання Пейкова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, зміну способу їх стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась 02 жовтня 2018 року до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Приморського районного суду міста Одеси від 25 вересня 2017 року по справі № 522/10808/17 та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.10.2018 року і до досягнення дитинною повноліття та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2017 року по справі № 522/10808/17, вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку. Дане рішення суду виконувалось Ширяївським районним ВДВС ГТУЮ в Одеській області, а 28.03.2018 року виконавчі документи передані Першому Малиновському ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області, оскільки було встановлено, що боржник працює в Управлінні поліції охорони в Одеській області. Наразі розмір сплачуваних аліментів не дозволяє позивачу в повній мірі забезпечити повноцінне утримання дитини, в зв?язку з чим позивач вважає доцільним змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу.

Провадження у справі відкрито 02 листопада 2018 року та встановлено загальний порядок розгляду справи.

08 січня 2019 року відповідачем надано відзив на позов, в якому відповідач не визнає заявлені вимоги та просить відмовити у задоволенні позову повністю. Відповідач зазначає, що наразі в нього на вихованні перебуває неповнолітня дитина - донька його теперішньої дружини, що передбачає наявність додаткових витрат. При цьому, від додаткової допомоги, яку він як батько надає доньці, мати відмовляється, а тому її посилання на зміну майнового стану сторін, відповідач вважає надуманим.

23 січня 2019 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник зазначає, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх заперечень проти позову, а позивач має законне право ставити питання про зміну розміру аліментів та про зміну способу їх стягнення.

28 січня 2019 року судом закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті.

27 березня 2019 року відповідачем подано зустрічну позовну заяву про зменшення розміру аліментів. До зустрічної позовної заяви відповідачем додано довідку від 17.01.2019 року №1309 Першому Малиновському ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області про відсутність у нього заборгованості по стягненню аліментів станом на 31.12.2018 року та копію витягу з наказу №20 о/с від 20.02.2019 року про звільнення ОСОБА_2 з лав Управління поліції охорони в Одеській області за власним бажанням з 28.02.2019 року.

04 квітня 2019 року судом відмовлено у прийнятті зустрічного позову та повернуто зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову повністю.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2017 року по справі № 522/10808/17, вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кошти на утримання (аліменти) доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно та стягувати їх починаючи від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитинною повноліття. Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кошти у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку.

Дане рішення суду виконувалось Ширяївським районним ВДВС ГТУЮ в Одеській області, а 28.03.2018 року виконавчі документи передані Першому Малиновському ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області, оскільки було встановлено, що боржник працює в Управлінні поліції охорони в Одеській області.

Згідно з довідкою від 17.01.2019 року №1309 Першого Малиновського ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області у відповідача відсутня заборгованість по стягненню аліментів станом на 31.12.2018 року.

Згідно наказу №20 о/с від 20.02.2019 року, ОСОБА_2 звільнено з лав Управління поліції охорони в Одеській області за власним бажанням з 28.02.2019 року.

Позивач посилається на те, що суми аліментів в твердій грошовій сумі, які сплачує відповідач не достатньо для повноцінного утримання дитини, а тому просить змінити спосіб стягнення вказаних аліментів та встановити його у формі частки від заробітку (доходу) відповідача, що, як вважає позивач, дозволить їй отримувати більше коштів від відповідача на утримання дитини.

Суд вважає, що правовідносини між сторонами регламентовані нормами Глави 15 Сімейного кодексу України у випадку обов?язку батька сплачувати аліменти на користь матері на утримання дитини та нормами Глави 9 Сімейного кодексу України у випадку обов?язку батька сплачувати аліменти на користь матері на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Тобто, в даному випадку вимоги позивачки, як одержувача аліментів за рішенням суду, про зміну способу стягнення аліментів є правомірними.

Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Тобто, на переконання суду, вимоги позивачки про встановлення аліментів на одну дитину у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, є фактично мінімально допустимим розміром, який враховуючи вимоги ч.2 ст. 182 СК України, повинен бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для дитини віком до 6 з 01 січня 2019 року складає 1626 гривень щомісячно (відповідно 50% від прожиткового мінімуму складають - 813 грн. щомісячно).

Тобто, розмір аліментів за рішенням суду (1000 грн. щомісячно) перевищує мінімальну суму стягнення аліментів на дитину відповідного віку у разі визначення способу стягнення аліментів відповідно до ст. 183 СК України.

При цьому, відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 192 СК України, на яку посилається позивач як на підставу своїх вимог, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд бере до уваги те, що змінити розмір аліментів позивач просить шляхом зміни способу їх стягнення, що не передбачено ст. 192 СК України.

Проте, суд вважає дані вимоги позивача правомірними, враховуючи правову позицію Верховного Суду України у справі за № 6-143цс13, яка викладена у постанові від 05.02.2014 року, а саме те, що «з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Тобто, держава визнає захист прав і свобод дитини одним з пріоритетів своєї політики та гарантує дитині рівень життя, необхідний для гармонійного розвитку.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Тобто, положення даної статті свідчать про те, що пріоритетним для суду під час здійснення правосуддя є ефективний захист прав, свобод та інтересів осіб, який не обов?язково може бути сформульований в позові.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що звернення позивача до суду з метою збільшити розмір аліментів, які вона отримує в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно, викликано тим, що відповідач в 2018 році був працевлаштований в Управлінні поліції охорони в Одеській області та отримував заробітну плату близько 10000 грн. щомісячно, що у разі зміни способу стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки від заробітку платника ОСОБА_2 , дозволяло позивачеві отримувати аліменти в сумі 2500 грн. щомісячно.

Однак, судом встановлено, що з 28.02.2019 року відповідач ОСОБА_2 звільнений з роботи в Управлінні поліції охорони в Одеській області.

Будь-яких інших доказів працевлаштування відповідача суду не надано. Також судом встановлено, що відповідач не перебуває на обліку в службі зайнятості населення.

Тобто, наразі судом встановлено відсутність у відповідача заробітку (доходу).

За таких обставин, на переконання суду, зміна способу стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 1000 грн. щомісячно (яка є наразі більшою за мінімально необхідні 50% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку) на частку від заробітку (доходу) платника, який наразі відсутній, призведе до зменшення розміру аліментів, які отримує дитини, що є порушенням її законних прав та є недопустимим з огляду на норми закону.

Таким чином, суд доходить висновку про необґрунтованість вимог позивача в цій частині та відмовляє у їх задоволенні.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Вказаним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2017 року по справі № 522/10808/17, вже встановлено необхідність такого утримання та його розмір в сумі 1000 грн. щомісячно.

При цьому, норми Сімейного кодексу України, якими регламентовано права та обов?язки подружжя по утриманню, не передбачено можливості змінити розмір цього утримання чи його форму.

Порядок зміни розміру та способу стягнення аліментів, встановлений ст. 192 СК України, на яку посилається позивач, не може застосовуватися до даного випадку, так як регулює інші правовідносини, а застосування, передбаченої ст. 10 СК України аналогії закону, суд вважає недоцільним, з огляду на раніше зроблений висновок щодо зменшення фактичного розміру аліментів, які стягуються за рішенням суду, у разі зміни способу їх стягнення, який пропонує позивач.

За таких обставин, суд доходить висновку про необґрунтованість вимог позивача і в цій частині та відмовляє у їх задоволенні.

Керуючись ст.ст. 10, 84, 180-184, 192 СК України, ст.ст. 5, 81, 141, 263-265, 353 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) у задоволенні позову до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) про зміну розміру аліментів, які стягуються на підставі рішення Приморського районного суду міста Одеси від 25 вересня 2017 року по справі № 522/10808/17, шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.10.2018 року і до досягнення дитинною повноліття та шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 18 червня 2019 року.

Суддя Л.М. Чернявська

11.06.2019