Номер провадження: 22-ц/813/3747/19
Номер справи місцевого суду: 495/8387/18
Головуючий у першій інстанції Боярський О. О.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 грудня 2018 року про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа на стороні відповідача Орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 про визнання боргів спільним зобов`язанням подружжя,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа на стороні відповідача Орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 про визнання боргів спільним зобов`язанням подружжя.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.09.2018 року відкрито провадження у справі.

Вподальшому, ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про визнання боргових розписок недійсними (а.с.177-180, том 1).

Разом з тим, у якості забезпечення доказів по справі, представник ОСОБА_4 просив витребувати докази, які б доводили або спростовували факт спроможності ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 надати в борг ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі, який вказаний в розписках.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 грудня 2018 року витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області інформацію (довідку) щодо надходження відрахувань до Пенсійного фонду України від ОСОБА_7 , ОСОБА_1 за період з 01 січня 2010 року по 01.01.2018 року; ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за період з 01.01.2014 року по 01.01.2018 рік; ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за період з 01.01.2015 року по 31.12.2018 рік. Витребувано від Головного управління ДФС в Одеській області інформацію (довідку) щодо розміру отриманих доходів вказаних осіб за зазначений період.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 грудня 2018 року про витребування доказів скасувати та відмовити представнику ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про витребування доказів, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Задовольняючи клопотання представника ОСОБА_4 про витребування доказів, суд першої інстанції виходив з того, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Такий висновок суду першої інстанції є вірним.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1-3 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є визнання боргових зобов`язань за розписками спільними боргами подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_12 .

Відповідач ОСОБА_4 заперечує справжність боргових розписок та вважає їх фіктивними, оскільки не доведено, що особи за розписками були спроможні надати в борг ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі, який вказаний в розписці.

Дана інформація є предметом доказування вимог за зустрічним позовом ОСОБА_5 та його заперечень (відзиву) на позовну заяву ОСОБА_3 , а тому повинна бути судом перевірена, досліджена та з`ясована.

Самостійно отримати такі докази ОСОБА_5 не може, оскільки запитувана ним інформація є інформацією з обмеженим доступом та може бути витребувана лише за запитом суду.

За таких обставин, доводи апеляційної інстанції не спростовують правильність постановленої ухвали, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 грудня 2018 року про витребування доказів залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений: 06.06.2019 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова