ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-3352/11 Номер провадження 22-ц/814/1503/19Головуючий у 1-й інстанції Материнко М. О. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

за участю секретаря Ачкасової О.Н.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 27 лютого 2019 року (час ухвалення судового рішення та дата виготовлення повного тексту рішення не зазначені) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вказаним позовом, просило ухвалити рішення, яким:

стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь банку заборгованість у розмірі 19 159 грн. 85 коп. за кредитним договором б/н від 15.01.2008 року та 16 925 грн. 76 коп. за кредитним договором б/н від 30.11.2007 року.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 100 грн. за кредитним договором б/н від 15.01.2008 року та 100 грн. за кредитним договором б/н від 30.11.2007 року.

Заявлені вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_2 зобов`язань за укладеними кредитними договорами та відповідачем ОСОБА_1 - зобов`язань за договором поруки.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 27 лютого 2019 року відмовлено в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог банку в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначається про безпідставність висновку суду про недоведеність факту видачі кредитних карток та користування кредитними коштами. До апеляційної скарги долучені нові докази на спростування висновків суду.

Відповідачі не скористалися своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.11.2007 р. ОСОБА_2 заповнив бланк заяви на отримання кредитного ліміту у розмірі 1 500 грн. за базовою процентною ставкою - 36% на рік із розрахунку 360 днів у році; із встановленням обов`язку позичальника погашати кредит шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі 7% від суми заборгованості. Своїм підписом у заяві позичальник підтвердив, що ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які були надані йому в письмовому виді, а також підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування. Вказана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, складає договір надання банківських послуг між сторонами (а.с.19-20).

15.01.2008 року ОСОБА_2 заповнив бланк заяви на отримання кредитного ліміту у розмірі 5 000,00 грн. за базовою процентною ставкою - 20,0% на місяць та щомісячною комісією - 3,5%. Своїм підписом у заяві позичальник підтвердив, що ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які були надані йому в письмовому виді, а також підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування. Вказана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, складає договір надання банківських послуг між сторонами (а.с.17-18).

01 лютого 2010 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір поруки № 214526 (а.с.10)

Згідно розрахунку Банку заборгованість ОСОБА_2 за станом на 19.12.2010 року

за кредитним договором б/н від 15.01.2008 року складає 19 359 грн. 85 коп. з яких: 4 236 грн. 56 коп. заборгованості за кредитом, 7 775 грн. 50 коп. заборгованості за процентами, 5 950 грн. заборгованості за комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 898 грн. 09 коп. штраф (процентна складова);

за кредитним договором б/н від 30.11.2007 року складає 17 125 грн. 76 коп., з яких: 6 945 грн. 64 коп. заборгованості за кредитом, 6 732 грн. 99 коп. заборгованості за процентами, 2 155 грн. 43 коп. заборгованості за комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 791 грн. 70 коп. штраф (процентна складова).(а.с.9)

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог. Так, суд першої інстанції зробив висновок, що належних доказів того, що Банком видавались платіжні картки зі встановленими кредитними лімітами, а також належних доказів (розрахунок заборгованості або виписка по рахунку за кожним із кредитних договорів), з яких би вбачався факт користування Позичальником кредитними коштами - суду не надано.

Заявлені позивачем суми заборгованості за тілом, комісією та відсотками не підтверджені належними доказами у справі.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.ч.1,2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.ч.1,2,3 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З матеріалів справи вбачається, що у підтвердження заявлених вимог Банк надав суду: розрахунок заборгованості, у якому зазначені лише номери і дати укладення кредитних договорів, загальний розмір заборгованості по кожному договору і складові заборгованості (а.с.9), договір поруки з двома додатками до нього (а.с.10-12), завірені світлокопії заяв ОСОБА_2 (а.с.17-20), завірена світлокопія Умов і правил надання банківських послуг (а.с.23-26).

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначені докази з урахуванням заперечень відповідача ОСОБА_3 не є достовірним і достатніми (ст.79, ст.80 ЦПК України) у підтвердження факту видачі кредитних коштів, користування ними відповідачем, порушення останнім обов`язку з повернення коштів, дійсного розміру заборгованості.

Згідно наявних у справі повідомлень про вручення поштових відправлень (а.с.116-120) ПАТ КБ «ПриватБанк» своєчасно був повідомлений про скасування судом першої інстанції заочного рішення від 22 червня 2011 року (а.с.46), про призначені у справі судові засідання, отже позивач по справі не міг не знати про мотиви, з яких відповідач заперечує позов та які викладені в ухвалі суду першої інстанції від 03 грудня 2018 року (а.с.91-93).

Таким чином, ПАТ КБ «ПриватБанк», за умови належного виконання його працівниками (представниками) своїх процесуальних обов`язків, мав об`єктивну можливість надати суду належні і допустимі докази у спростування заперечень відповідача ОСОБА_2 , проте цього не було зроблено.

Доводи апеляційної скарги про те, що докази не були надані суду першої інстанції, так як останній не вимагав їх подання, суперечать змісту ст.81, ст.83 ЦПК України.

За таких обставин апеляційний суд відповідно до положень ч.3 ст.367 ЦПК України не вправі досліджувати письмові докази, долучені Банком до апеляційної скарги.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції виконав вимоги ст.89, ст.264, ст.265 ЦПК України, зробив правильні по суті висновки по заявленим вимогам і у рішенні навів мотивовані оцінки аргументів кожної із сторін, а також мотиви прийняття і відхилення наданих у справу доказів.

В апеляційній скарзі відсутні посилання на істотні обставини та відповідні докази, з якими процесуальне законодавство пов`язує можливість скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 27 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 05.06.2019 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: А.І. Дорош

В.М. Триголов