ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1214/19 Справа № 207/4944/14-ц Суддя у 1-й інстанції - Скиба С.А. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря - Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним, визнання права власності на об`єкт нерухомості

за апеляційною скаргою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янської міської ради Дніпропетровської області

на ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року про визнання мирової угоди,-

В С Т А Н О В И В:

29 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності на об`єкт нерухомості (а.с. 3).

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року визнано мирову угоду, укладену між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним, визнання права власності на об`єкт нерухомості , згідно умов якої :

Сторони підтвердили факт укладання між ними попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна № 05-07 . КП від 5 липня 2013 року.

Сторони підтвердили факт продажу ОСОБА_2 ОСОБА_1 об`єкта нерухомості - житлового будинку АДРЕСА_1 , який складається з: А-2 - житловий будинок, загальною площею 271,0 метрів квадратних , житловою площею 118,8 метрів квадратних, № 1 - хвіртка, № 2 - ворота, № 3 - огорожа, № 4 огорожа, № 5 - цоколь, І - тротуар.

Сторони підтвердили, що вартість продажу нерухомого майна , зазначеного у мировій угоді, складає 30 000,00 (тридцять тисяч) гривень та той факт, що зазначена сума повністю сплачена ОСОБА_1 31 січня 2014 року та отримана ОСОБА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на об`єкт нерухомості - житловий будинок АДРЕСА_1 , який складається з: А-2 - житловий будинок , загальною площею 271,0 метрів квадратних , житловою площею 118,8 метрів квадратних, № 1 - хвіртка, № 2 - ворота, № 3 - огорожа, № 4 - огорожа, № 5 - цоколь, І - тротуар.

Закрито провадження по справі (а.с. 27-28).

В апеляційній скарзі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 55-60).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду скасувати, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про затвердження мирової угоди та закриваючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив із того, що умови мирової угоди не порушують прав та інтересів сторін, не суперечать закону, сторони мають повноваження на її укладення.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, ч. 1 ст. 175 ЦПК України (в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року) передбачено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмета позову. А частиною 5 цієї ж статті та п. 1 ч. 5 ст. 207 ЦПК України (в новій редакції), якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб та є невиконуваними суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Затвердження мирової угоди, якою вирішуються питання переходу права власності, зумовлює необхідність з`ясувати, чи можливий такий перехід від однієї особи до іншої, чи не може бути при цьому порушено прав інших осіб та чи відсутні інші перешкоди для визнання (затвердження) такої угоди.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом визнання права власності за мировою угодою є об`єкт нерухомості - житловий будинок АДРЕСА_1 , який складається з: А-2 - житловий будинок, загальною площею 271,0 метрів квадратних, житловою площею 118,8 метрів квадратних, № 1 - хвіртка, № 2 - ворота, № 3 - огорожа, № 4 - огорожа, № 5 - цоколь, І - тротуар.

Так, 05.07.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений попередній договір № 05-07.КП купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: житловий будинку, який складається з: А-2 - житловий будинок, загальною площею 271,0 метрів квадратних, житловою площею 118,8 метрів квадратних, № 1 - хвіртка, № 2 - ворота, № 3 - огорожа, № 4 - огорожа, № 5 - цоколь, І - тротуар та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, доказів того, що спірний об`єкт нерухомості належить на праві власності ОСОБА_2 , матеріали справи не містять.

Таким чином, на момент постановлення ухвали судом, всупереч вимогам законодавства, не враховано факт відсутності у продавця зареєстрованого права власності на нерухоме майно, що є предметом справи, що виключає можливість визнання права власності за позивачем.

Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Як визначено ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до I - III категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Форма декларації про готовність об`єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до IV і V категорій складності, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Форма акта готовності об`єкта до експлуатації, форма сертифіката, порядок його видачі, розмір та порядок внесення плати за видачу сертифіката визначаються Кабінетом Міністрів України. Акт готовності об`єкта до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об`єкт застрахований). Орган державного архітектурно-будівельного контролю у разі необхідності під час розгляду питань, пов`язаних з видачею сертифіката, може звернутися до державних органів з метою отримання відповідних висновків. Неподання таких висновків у визначений органом державного архітектурно-будівельного контролю строк не є підставою для продовження строку видачі сертифіката або відмови в його видачі. Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Відповідно до п. 2 п. 4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 року № 294 (далі - Положення) Держархбудінспекція України відповідно до покладених на неї завдань приймає в установленому порядку в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти (видає відповідні сертифікати, реєструє декларації про готовність об`єкта до експлуатації та повертає такі декларації).

Відповідно до п.п. 2 п. 4 Примірного положення про органи державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 № 671, орган держархбудконтролю приймає в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти (видає сертифікати, реєструє декларації про готовність об`єкта до експлуатації та повертає такі декларації на доопрацювання для усунення виявлених недоліків).

Зі справи вбачається, що право власності на спірний об`єкт нерухомості, який є самочинним, на момент затвердження мирової угоди, за відповідачем не зареєстровано, в експлуатацію він не вводився.

Отже, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, не вирішив питання про залучення до участі у справі органу Державного архітектурного-будівельного контролю, чим вирішив питання щодо його прав та обов`язків, визначених законом.

Згідно ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті спору.

Керуючись ст. ст. 259,367, 379-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янської міської ради Дніпропетровської області - задовольнити.

Ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року про визнання мирової угоди - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: