Справа № 454/3785/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Мандрик І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-престиж Буд» про зняття заборони (обтяження) з нерухомого майна,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд та просить зняти обтяження іпотеку №4930 та заборону № НОМЕР_1 щодо нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує наступним.

06.09.2006р. між ним та ЗАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір та йому надано кредит в сумі 70000 доларів США на строк до 05.09.2011р.

Для забезпечення виконання умов даного договору 06.09.2006р. укладено договір іпотеки, згідно якого в іпотеку передано вищевказане нежитлове приміщення, яке належить йому.

Він виконав свої зобов`язання та сплатив кредитні кошти у визначений строк.

22.09.2008р. дану нежитлову будівлю зареєстровано на праві власності за ТзОВ «Сервіс-престиж Буд», яке на даний час реорганізується, однак нещодавно встановлено, що іпотека щодо спірного нерухомого майна надалі діє.

Ухвалою суду від 27.05.2019р. відповідача АТ КБ «ПриватБанк» замінено на ТзОВ «Сервіс-престиж Буд».

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Представник відповідача будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, заяви про розгляд справи у його відсутності та відзиву н позво не подав.

Зі згоди позивача суд ухвалює у справі заочне рішення.

Вислухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Позивачу ОСОБА_1 належить нежитлова будівля по АДРЕСА_1 , що стверджується договором купівлі-продажу від 22.08.2006р., актом прийому-предачі від 22.08.2006р.

З кредитного договору №E/V223 від 06.09.2006р., договору іпотеки від 06.09.2006р., договору про внесення змін та додаткової угоди від 19.07.2007р. та акту оцінки майна встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» надано позивачу ОСОБА_1 кредит в сумі 70000 доларів США та на забезпечення виконання умов даного договору останній надав банку в іпотеку належну йому нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 , вартістю 265125грн.

Згідно свідоцтва від 19.09.2008р. та витягу від 23.09.2008р., право власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 зареєстровано за ТзОВ «Сервіс-престиж Буд».

З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, статуту та рішення №2 від 06.06.2008р. встановлено, що нежитлова будівля, розташована по АДРЕСА_1 , складає статутний капітал ТзОВ «Сервіс-престиж Буд».

Протоколом зборів учасників ТзОВ «Сервіс-престиж Буд» №1/2018 від 03.07.2018р. вирішено припинити діяльність товариства.

З акту прийомупередачі від 31.07.2018р. встановлено, що на підставі вищевказаного протоколу зборів, позивачу передано нежитлову будівлю по АДРЕСА_1

З інформації з Державного реєстру від 23.08.2018р., щодо нежитлової будівлі, розташованої по АДРЕСА_1 , зареєстрованої на праві власності за ТзОВ «Сервіс-престиж Буд», зареєстровано обтяження, а саме іпотеку, реєстраційний № НОМЕР_2 .

Із заяви від 24.10.2018р. АТ КБ «ПриватБанк», який є іпотекодержателем, встановлено, що зобов`язання за кредитним договором №E/V223 від 06.09.2006р. виконано ОСОБА_1 , у зв`язку з чим банк просив припинити обтяження.

Відповідно до ст. 572 ЦК Українив силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Застава, як правовий інститут цивільного законодавства виконує забезпечувальну функцію, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору - заставодержателю задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна, незалежно від майнового стану боржника, і наявності у нього заборгованості перед іншими кредиторами, отже застава встановлюється для гарантування майнових інтересів кредитора-заставодержателя.

В силу ст.1 Закону України "Про заставу" кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Статтями 17, 18 цього ж Закону передбачено, що заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом або договором. Наступні застави вже заставлено майна допускаються у разі, якщо інше не передбачено законом і попереднім договором застави. Якщо предметом застави стає майно, яке вже є заставним забезпеченням іншого зобов`язання (боргу), заставне право попереднього заставодержателя зберігає силу.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Статтею 575 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим законом.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про іпотеку" (в редакції, чинній на час укладення договору про іпотеку), іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з дня вчинення відповідного правочину, на підставі якого виникає іпотека, або з дня набрання законної сили рішенням суду. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом-у черговості їх державної реєстрації.

Згідно із ст.7 Закону України "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до вимог ст.12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки, незалежно від настання строку виконання зобов`язань за основним договором, у випадку, зокрема, невиконання іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором.

Згідно ст.17 Закону України "Про іпотеку", іпотека припиняється, крім іншого, у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Як встановлено судом, основне зобов`язання позивачем виконано, зокрема, ним у визначений кредитним договором строк повернуто кошти банку.

Однак, подальше існування обтяження чинить перешкоди в здійсненні позивачем його права власності на належне йому майно.

За таких підстав, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Зняти обтяження, а саме: іпотеку №4930 та заборону № НОМЕР_1 щодо нежитлової будівлі, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, поданою до Сокальського районного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або двадцяти днів з дня отримання копії рішення, якщо воно не було вручене в день його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс-престиж Буд», місцезнаходження: вул.1 Травня,5, смт.Жвирка Сокальського району Львівської області.

Головуючий: М. Я. Адамович