Номер провадження: 22-ц/813/6095/19
Номер справи місцевого суду: 503/96/19
Головуючий у першій інстанції Сердюк Б. С.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Віцько А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Октан Лімітед» ОСОБА_1 на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 02 квітня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Октан Лімітед» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування завданої моральної шкоди та внесення змін до наказу про звільнення,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернулася до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Октан Лімітед» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування завданої моральної шкоди та внесення змін до наказу про звільнення.

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 02 квітня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Октан Лімітед" на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, в розмірі 5882 грн. 40 коп.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Октан Лімітед" на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, спричинену внаслідок порушення строків розрахунку при звільненні, в розмірі 500 грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Октан Лімітед" на користь держави судовий збір в розмірі 512 грн. 27 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Октан Лімітед» ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Кодимського районного суду Одеської області від 02 квітня 2019 року та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першою інстанцією норм матеріального і процесуального права.

Тобто рішення фактично оскаржено в частині задоволення вимог про стягнення за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 5882 грн. 40 коп.та відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 500 грн. В інший частині рішення суду не оскаржується і тому в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1)неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2)недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

3)невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;

4)порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. З цієї статті.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Рішення суду у повному обсязі зазначеним вимогам не відповідає.

Судом встановлено, з матеріалів справи вбачається, що:

-згідно з довідкою про доходи виданої ТОВ "Октан Лімітед", ОСОБА_2 працювала в ТОВ "Октан Лімітед" на посаді оператора заправних станцій АЗС № НОМЕР_1 з 03.09.2018 року;

-на підставі наказу директора ТОВ "Октан Лімітед" № 96 від 08.10.2018 року ОСОБА_2 була звільнена з посади оператора заправних станцій АЗС № НОМЕР_1 з 11.10.2018 року відповідно до ст. 38 КЗпП України за власним бажанням;

-після звільнення з роботи відповідач належну при звільненні заробітну плату частково позивачу виплатив 22.10.2018 року, а остаточний розрахунок провів 07.11.2018 року.

Задовольняючи заявлені позовні вимоги частково, стягуючи середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 5882 грн. 40 коп., суд першої інстанції виходив з того, що:

- матеріали справи не містять беззаперечних доказів про те, що ТОВ "Октан Лімітед" було позбавлене можливості здійснити нарахування належних позивачеві коштів в день звільнення;

-невиплата ОСОБА_2 при звільненні всіх сум, які їй належали до виплати, сталася з вини ТОВ "Октан Лімітед";

-нарахована та виплачена заробітна плата ОСОБА_2 за останні два місяці, що передували звільненню становить, за вересень 2018 року - 6536,08 грн. Середньоденна (годинна) заробітна плата позивача становить 326 грн. 80 коп. (6536,08 грн./20 робочих днів вересня 2018 року). Беручи до уваги, що кількість робочих днів, які мають бути оплачені середнім заробітком, згідно умов праці становить 18 днів (за період з 12.10.2018 року по 07.11.2018 року), шляхом їх множення на середньоденний заробіток позивача перед звільненням (326,80 грн.), сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить 5882 грн. 40 коп.;

-обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, характер і тривалість цих страждань, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, в розмірі 500 грн.

Крім того, задовольняючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди частково, стягуючи моральну шкоду в сумі 500 грн., суд першої інстанції виходив з обсягу заподіяних позивачу моральних страждань, характеру і тривалості цих страждань, істотності вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, засад виваженості, розумності та справедливості.

Проте повністю погодитися з усіма такими висновками районного суду не можна.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Встановивши, що позивач працювала в ТОВ ТОВ "Октан Лімітед" на посаді оператора заправних станцій АЗС № 40 з 03.09.2018 року та була звільнена за власним бажанням 11.10.2018 року без проведення з боку роботодавця належного і повного розрахунку, суд першої інстанції правильно вважав вимоги ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - обгрунтованими.

На користь вірності такого висновку суду першої інстанції свідчить і результат позапланового заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування на товаристві за фактами, викладеними у скарзі ОСОБА_2 ..

Так, у листі Головного управління Держпраці в Одеській області Державної служби України з питань праці від 27.02.2019 року на адресу ОСОБА_2 та на адерсу Регіонального представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Одеській області вказано, що здійснений власником 07.11.2018 року остаточний розрахунок з ОСОБА_2 , яка була звільнена з роботи 11.10.2018 року, є порушенням частини 1 статті 116 КЗпП України (а. с. 45-47).

Набувши вірного висновку обґрунтованості вимог ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд першої інстанції здійснив розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи з Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 (далі Порядок).

Суд послався на те, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу (в даному випадку за час затримки розрахунку при звільненні), є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу (в даному випадку за час затримки розрахунку при звільненні), яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункту 8 Порядку).

Суд вказав, що оскільки звільнення позивача відбулось 11.10.2018 року, середня заробітна плата позивача повинна обчислюватися з виплат, отриманих нею за попередні два місяці роботи і виходячи з довідки про доходи виданої ТОВ "Октан Лімітед", ОСОБА_2 працювала в TOB ТОВ "Октан Лімітед" з 03.09.2018 року по 11.10.2018 року, нарахована та виплачена заробітна плата ОСОБА_2 за останні два місяці, що передували звільненню становить, за вересень 2018 року - 6536,08 грн. за 20 робочих днів, внаслідок чого середньоденна (годинна) заробітна плата позивача становить 326 грн. 80 коп. (6536,08 грн./20 робочих днів вересня 2018 року). Беручи до уваги, що кількість робочих днів, які мають бути оплачені середнім заробітком, згідно умов праці становить 18 днів (за період з 12 жовтня 2018 року по 07 листопада 2018 року), шляхом їх множення на середньоденний заробіток позивача перед звільненням (326,80 грн.), внаслідок чого сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить 5882 грн. 40 коп.

Судова колегія звертає увагу, що згідно з розрахунково-платіжною відомостю, ОСОБА_2 встановлено погодинну оплату праці і розрахунок за роботу здійснюється щомісячно виходячи з кількості відпрацьованих годин.

Тому встановленню підлягає середньогодинна заробітна плата виходячи з відомостей про тарифи за годину роботи.

Оскільки позивач відпрацювала у товаристві менше 2-х календарних місяців після переведення з іншого підприємства, які не перебувають між собою у відносинах правонаступництва, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час (абзац 3 пункт 2 розділу II Порядку).

Враховуючи неведене позивач фактично відпрацювала 154 години у вересні 2018 року з часу прийняття та 66 годин у жовтні 2018 року до часу звільнення, а всього 220 робочих годин.

Нарахована заробітна плата без утримання податків і загальнодержавних зборів за вересень 2018 року склала 6 536,08 грн., а за жовтень 2018 року -3 422 грн. 15 коп., а всього 9 958 грн. 23 коп.

При цьому судова колегія зауважує, що при обчисленні середньої заробітної плати у відповідності до п. «б» абзацу 4 Порядку у всіх випадках не враховуються зокрема одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо). Тому виплачені позивачу 1895,70 грн. в якості компенсації за невикористану відпустку, у складі нарахування на жовтень 2018 року, не враховуються при обчисленні середньогодинної заробітної плати

Тому середньогодинна заробітна плата позивача складає 45 грн. 26 коп. в день (9958,23/220).

Крім того, за фактично відпрацьовані 29 робочих днів за період з 03.09.2018 року до 11.10.2018 року, позивач відпрацювала 220 робочих годин, або в середньому 7,58 годин за один робочий день.

Враховуючи, що середньогодинна заробітна палата позивача складає 45 грн. 26 грн., середньоденна заробітна плата складає 343,07 грн. за робочий день.

Оскільки позивач фактично віпрацювала за вересень та жовтень 2018 року 29 робочих днів, середньомісячна кількість робочих днів становить 14,5.

З часу звільнення позивача з роботи до часу остаточного розрахунку з нею роботодавцем спливло 27 календарних днів, що виходячи з обчисленої кількості робочих днів у календарному місяці, становить 14 робочих днів.

З урахуванням наведеного стягненню підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні - 343,07 грн. * 14 днів, що становить 4802 грн. 99 коп. без врахування податків обов`язкових платежів.

Наведеного суд першої інстанції при здійснені розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, не врахував.

Тому рішення Кодимського районного суду Одеської області від 02 квітня 2019 року в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні слід змінити та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Октан Лімітед" на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, в розмірі 4802 грн. 99 коп.

Крім того, позивач також просила стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Встановивши наявність вини відповідача у несвоєчасному розрахунку з позивачем при звільненні, суд першої інстанції врахував обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, характер і тривалість цих страждань, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості обґрунтовано визначив розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню в сумі 500 грн.

Доводи апеляційної скарги в цій частині рішення висновок суду першої інстанції не спростовують і зведені до переоцінки доказів та переоцінки встановлених судом обставин, яким належним чином надано об`єктивну і справедливу оцінку.

Таким чином апеляційна скарга директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Октан Лімітед» ОСОБА_1 на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 02 квітня 2019 року в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 5882 грн. 40 коп. та відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 500 грн. підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 5882 грн. 40 коп. підлягає зміні зі стягненням з відповідача на користь позивача 4 802,99 грн. без врахування податків обов`язкових платежів та залишенню рішення суду без змін в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 500 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 368, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Октан Лімітед» Гулінського ОСОБА_5 Васильовича на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 02 квітня 2019 року в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 5882 грн. 40 коп.та відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 500 грн - задовольнити частково.

Рішення Кодимського районного суду Одеської області від 02 квітня 2019 року в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 5882 грн. 40 коп. - змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Октан Лімітед" на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, в розмірі 4802 грн. 99 коп. без врахування податків обов`язкових платежів.

Рішення Кодимського районного суду Одеської області від 02 квітня 2019 року в частині відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 500 грн. - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено: 16.10.2019 року.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова