ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 1601/7679/2012 Номер провадження 22-ц/814/1313/19Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д.Д. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Пікуль В.П.

за участю секретаря Ачкасової О.Н.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 14 лютого 2019 року (час постановлення ухвали та дата виготовлення повного тексту судового рішення не зазначені) у справі за заявою АТ «Дельта Банк» про заміну сторони у виконавчому листі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, суд

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 14 лютого 2019 року задоволено заяву ПАТ «Дельта Банк», замінено стягувача у виконавчому листі, виданому Автозаводським районним судом м.Кременчука по справі № 1601/7679/2012 за позовом ПАТ «Кредитбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме ПАТ «Кредитбанк» - на його правонаступника АТ «Дельта Банк».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову про відмову в задоволенні заяви.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції порушив норми ЗУ «Про виконавче провадження», а також ст.442 ЦПК України, яким передбачена можливість заміни стягувача або боржника виключно в уже відкритому виконавчому провадженні.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Дельта банк» навів свої заперечення на доводи апеляційної скарги та, стверджуючи про їх необґрунтованість, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що у травні 2012 року ПАТ «Кредитпромбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с.1-2).

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 21 серпня 2012 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість у розмірі 1 313 918,33 грн. за кредитним договором 07/36/07-С від 27.07.07 року. Вирішено питання судових витрат (а.с.225-226).

На виконання заочного рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 21 серпня 2012 року видано виконавчий лист №2-2094/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості у розмірі 1 313 918,33 грн. та судового збору у розмірі 3 219,00 грн. (а.с.228, 241).

26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпробанк» та АТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитами та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (заміть ПАТ «Кредитпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитами та забезпечувальними договорами (а.с.234-239).

У грудні 2018 року АТ «Дельта банк» звернувся до суду з заявою про заміну сторони по виконавчому листі 2-2094/12 від 09.10.2012 року, стягувача ПАТ «Кредитпромбанк» - на його правонаступника АТ «Дельта Банк».

В обґрунтування вказаної заяви посилались на перехід права вимоги за кредитним договором до АТ «Дельта Банк» на підставі договір купівлі-продажу від 26 червня 2013 року (а.с.231-233).

Задовольняючи заяву АТ «Дельта банк», суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості вимог банку.

З такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується, виходячи з такого.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України, та частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи зі змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Наведені правові висновки викладені у постановах: Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13, Верховного Суду від 21 березня 2018 року №6-1355/10, від 12 квітня 2019 року справа №756/913/16-ц.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Отже, заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не встановлено.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 14 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 29 травня 2019 року

Головуючий О. А.Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.П.Пікуль

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов