Справа № 635/8909/18
Провадження № 2/635/1217/2019
05 червня 2019 року Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді Шинкарчука Я.А.,
секретар судового засідання Желізова О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Покотилівка Харківського району Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком.
Позов обґрунтовано тим, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному будинку з 1993 року зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 , про що він дізнався лише у листопаді 2018 року при отриманні довідки з Малороганській сільській раді Харківського району Харківської області щодо зареєстрованих осіб. Між тим, позивачу взагалі не відома ця особа, він йому не знайомий, а також, взагалі не відомо, що стало передумовою для реєстрації місця проживання відповідача у його будинку. Факт не проживання відповідача в будинку позивача підтверджується Актом про обстеження домоволодіння від 19.11.2018 року. Реєстрація ОСОБА_2 створює для позивача перешкоди в об`єктивному нарахуванні субсидій, які вираховуються із доходів осіб, що зареєстровані та проживають у будинку. Отримати дані про доход відповідача не можливо, оскільки за місцем реєстрації він не проживає та не з`являється.
На підставі наведеного просив визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 06 грудня 2018 року позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, залишена без руху та позивачу наданий строк для виправлення недоліків.
У визначений строк позивачем недоліки позовної зави виправлені.
У порядку частини 6 статті 187 ЦПК України суду надана інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 лютого 2019 року позовна заява прийнята до розгляду, розгляд справи призначений в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 квітня 2019 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, справа призначена до судового розгляду по суті.
Учасники справи в судове засідання не з`явились.
Позивач ОСОБА_1 надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, , позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає позовну заяву задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей, отриманих судом у порядку частини 6 статті 187 ЦПК України, причини не явки суду не повідомива. Відзив не надав, а також будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, яка належно повідомлялась про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення.
В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини 2 статі 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 129165028 від 27.06.2018 року позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
АДРЕСА_2 вищевказану будинку за адресою АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією Малороганської сільської ради Харківського району Харківської області № 09-17/789 від 04. 12.2018.
Актом депутата Малороганської сільської ради Харківського району Харківської області від 19 листопада 2018 року підтверджується факт не проживання ОСОБА_2 у спірному будинку з 1993 року.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).
За змістом статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.
Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з нормою статті 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства.
За змістом статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.
Положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартири тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач на момент набуття права власності позивачем і на момент звернення до суду з цим позовом у спірному будинку як член сім`ї позивача не проживав, реєстрація відповідача в будинку позивача порушує його права як власника, в зв`язку з чим спір підлягає вирішенню з підстав статей 383 та 391 ЦК України.
Отже, судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .
Відповідач на момент набуття права власності позивачем і на момент звернення до суду з цим позовом у спірному будинку як член сім`ї позивача не проживав, реєстрація відповідачів в будинку позивача порушує його права як власника, а тому спір підлягає вирішенню з підстав статей 383 та 391 ЦК України.
Таким чином, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до сттатті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позов задоволено суд, згідно до положень статті 141 ЦПК України, стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири ) гривень 80 копійок.
Керуючись ст. ст. 141, 247, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири ) гривень 80 копійок.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ,
відповідач ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) не відомий, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 ,
Повне рішення складено 13 червня 2019 року.
Суддя Я.А. Шинкарчук