Єдиний унікальний номер 227/5550/18 Номер провадження 22-ц/804/1430/19

Єдиний унікальний номер 227/5550/18
Номер провадження 22-ц/804/1430/19
Головуючий у 1 інстанції Левченко А.М.
Доповідач Агєєв О.В.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.

суддів Канурної О.Д., Санікової О.С.

за участю секретаря судового засідання Самойленко Г.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмут цивільну справу № 227/5550/18 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_2 , третя особа Страхова компанія «Брокбізнес», про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13 березня 2019 року(суддя Левченко А.М.), ухваленого в приміщенні суду в м.Добропілля Донецької області, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 02.09.2018 р. за участі автомобілів «VOLKSWAGEN POLO», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та «OPEL VECTRA 1.8i», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , автомобілю останнього спричинено суттєві механічні пошкодження, і як слід матеріальні збитки.

Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 14.09.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Цивільно-правова відповідальність відповідача, була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія» «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно полісу № АМ/1490674. В жовтні 2018 року ОСОБА_1 , як власник пошкодженого автомобіля «OPEL VECTRA 1.8i», номерний знак НОМЕР_2 звернувся до ПАТ «Українська страхова компанія» «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з заявою про страхове відшкодування, попередньо надавши всі необхідні документи. Також, позивачем понесено витрати у розмірі 2200 грн. на експертнеавтотоварознавче дослідження.

На час звернення до суду з позовом виплату страхового відшкодування не проведено, в зв`язку з чим ОСОБА_1 змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Просив суд стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» страхове відшкодування в сумі 18470,99 грн. та вартість проведення автотоварознавчого дослідження №40 від 31.10.2018 р. в сумі 2200 грн. З ОСОБА_2 стягнути розмір франшизи в розмірі 1000 грн. та різницю між страховим відшкодуванням і оціночною вартістю відновлювального ремонту автомобіля «OPEL VECTRA 1.8i» номерний знак НОМЕР_2 в розмірі 14357,06 грн.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13.03.2019 року провадження в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача суми франшизи в розмірі 1000,00 грн. закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору в цій частині.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13 березня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 не погодився з даним рішенням суду першої інстанції та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення, оскільки вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального та матеріального права, постановити по справі нове рішення яким задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що оскільки в порушення статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», представник страховика не прибув на місце для визначення причин настання страхового випадку, то відповідно до п.34.3 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» він ( ОСОБА_1 ) обрав експерта та звернувся до нього для проведенняавтотоварознавчого дослідження, згідно якого матеріальний збиток склав 19470, 99 гривень.

Вважає, що висновки суду щодо досягнення згоди між позивачем та ПрАТ «УСК «Княжа Віенна Іншуранс Груп» стосовно суми страхової виплати, яку за заявою позивача від 30.10.2018 року сплатила йому страхова компанія у розмірі 4565,80 гривень, - є неправильними, оскільки такої згоди досягнуто не було.

Звертає увагу, що про відсутність представника страхової компанії на місці ДТП свідчить акт огляду транспортного засобу «ОPEL VECTRA 1.8i» н/з НОМЕР_2 від 13.09.2018 року, складений фахівцем відділу врегулювання ПрАТ «УСК «Княжа Віенна Іншуранс Груп» ОСОБА_3 , в зазначеному акті відсутній підпис позивача та інших осіб, наявний лише підпис ОСОБА_3 Зазначений акт складено представником страхової компанії з використанням фотографій, що були направлені позивачем ОСОБА_1 представнику страхової компанії через мережу Інтернет (додаток Viber), та на падставі цього ж акту було зроблену калькуляцію від 17.09.2018 року, виконану аварійним комісаром ОСОБА_4 , що покладена в основу судового рішення.

Крім того, в порушення п.5.2 Методики товарознавчої експертизи оцінки колісних транспортних засобів матеріали страхової справи не містять відомостей про повідомлення зацікавлених осіб про дату, час і місце огляду об`єкту дослідження.

Посилається на ч.1 ст.1166, ч.2 ст.1187, ст.1194 ЦК України, п.п.22.1, 22.2 ст.22, п.п.9.1, 9.4 ст.9, ст.ст.28, 29, 34, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та зазначає, що на підставі зазначених норм матеріального закону та порушень, допущених страховою компанією, ОСОБА_2 зобов`язаний відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди (вартість відновлювального ремонту у розмірі 33828,05 гривень) та страховою виплатою (розмір матеріальної шкоди 19470,99 гривень), що складає 14357,06 гривень.

Просив оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, а саме стягнути з відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на його користь страхове відшкодування у розмірі 18470,99 гривень, вартість проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 2200, 00 гривень, та судовий збір 704,80 гривень; стягнути з ОСОБА_2 на його ( ОСОБА_1 ) користь різницю між страховим відшкодуванням та оціночною вартістю відновлювального ремонту автомобілю «OPEL VECTRA 1.8i» н/з НОМЕР_2 у розмірі 14357,06 гривень та судовий збір у розмірі 704,80 грн; стягнути також суму сплаченого за подання апеляційної скарги судового збору з ПрАТ «УСК «Княжа ВієннаІншуранс Груп» та ОСОБА_2 у розмірі 2113,50 гривень.

Відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначив, що позивач звертаючись з заявою 30.10.2018 року до страхової компанії погодився на розмір відшкодування 5565,80 гривень (без врахування франшизи), а тому вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Просив оскаржуване рішення залишити без змін.

Відповідачем ПрАТ «УСК «Княжа ВієннаІншуранс Груп» також подано відзив на апеляційну скаргу, в якому страхова компанія зазначає, що згідно висновку Аварійного комісара від 17.09.2018 року ринкова вартість автомобіля «OPEL VECTRA 1.8i» станом на дату ДТП 02.09.2018 року складає 11565,80 гривень, а згідно ремонтної калькуляції №18-177121 від 17.09.2018 року вартість ремонтно-відновлювальних робіт авто «OPEL VECTRA 1.8i» з врахування фізичного зносу складників, без ПДВ, складає 31557,81 грн. Таким чином, згідно п.30.1 ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ремонт зазначеного автомобіля є економічно необґрунтованим та відповідно до п.30.2 ст.30 Закону власнику автомобіля відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, яка складає 5565,80 гривень (без врахування франшизи), оскільки вартість «залишків» після ДТП складає 6000 гривень.

Крім того, зазначає що ОСОБА_1 звернувся до спеціаліста автотоварознавця 31.10.2018 року, після того, як подав страховику 30.10.2018 року заяву про виплату. Посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.05.2017 року у справі №337/4374/16 та пояснює, що зазначене експертне автотоварознавче дослідження №40 від 31.10.2018 року не відповідає вимогам п.5.2 Методики товарознавчої експертизи оцінки колісних транспортних засобів, оскільки не містить відомостей про повідомлення зацікавлених осіб про дату, час і місце огляду об`єкту дослідження; окремі фотографії т/з «OPEL VECTRA 1.8i» у дослідженні є ідентичними фотографіям у страховій справі.

Посилається на ч.4 ст.263 ЦПК України, правові висновки в постанові Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі №466/7010/16-ц та Закон України «Про оцінку майна та професійну оціночну діяльність в Україні» та зазначає, що законодавство розрізняє оціночну діяльність та діяльність, пов`язану із визначенням розміру збитку для виплати страхового відшкодування.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні апеляційного суду підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явився; був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Надав суду заяву від 03 червня 2019 року про розгляд справи без його участі.

Відповідач ТОВ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та третя особа СК «Брокбізнес» в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представника дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що автомобіль VOLKSWAGEN POLO н/з НОМЕР_3 належить ОСОБА_2 на праві власності (а.с.18).

ОСОБА_1 керував автомобілем OPEL VECTRA н/з НОМЕР_2 на праві користування за довіреністю (а.с.12)

Із матеріалів справи вбачається, що 02.09.2018 року в 14:30 год. на перехресті вул.Першотравнева та вул.Ремінного в м.Добропілля Донецької області, сталася ДТП у результаті зіткнення автомобілів VOLKSWAGEN POLO н/з НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 та OPEL VECTRA н/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 14.09.2018 року винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_2 (а.с.12).

Цивільно - правова відповідальність власника автомобіля «VOLKSWAGEN POLO» реєстраційний номер НОМЕР_3 на момент ДТП була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», згідно з полісом № АМ/1490674. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну, визначено у розмірі 100 тис. гривень, а франшиза 1000 гривень. (а.с.20).

З матеріалів справи також вбачається, що страховик, ПАТ «Українська страхова компанія» «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», за полісом №АМ/1490674 перерахував страхове відшкодування на рахунок позивача в розмірі 4565,80 грн. (за виключенням франшизи 1000 грн.), про що свідчить копія платіжного доручення № ЗР094712 від 28.12.2018р. (а.с.79).

З представленого суду Єнютіним В.І. висновку експерта Дегтяр О.І. (зробленого на замовлення позивача) автотоварознавчого дослідження №40 аварійних пошкоджень автомобіля OPEL VECTRA н/з НОМЕР_2 , від 31.10.2018 року, вбачається, що вартість матеріальних збитків (з технічної точки зору), заподіяної власнику автомобіля на момент проведення дослідження, може становити 19470,99 грн., ринкова вартість автомобіля 41906 грн., вартість відновлюваного ремонту 33828,05грн. (а.с.22-36).

З долучених до справи матеріалів ремонтної калькуляції від 17.09.2018 року, здійсненої страховою компанією ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» вбачається, що вона виконана за допомогою системи «Audatex», за її результатами визначене позивачеві страхове відшкодування у розмірі 5565,80 грн., яке 28.12.2018 року перераховане позивачеві за мінусом 1000 грн. безумовної франшизи (а.с.66-81).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався тим, що ОСОБА_1 та ТОВ «УСК «Княжа ВієннаІншуранс Груп» досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, а останній в передбаченому законом порядку здійснив виплату страхового відшкодування, та оскільки позивачем не спростовано висновку страховика про визначення вартості заподіяної шкоди, клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи позивачем не заявлялось, то суд прийшов до висновку, що страховик (відповідач) належним чином виконав свої зобов`язання відповідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Також в рішенні суд першої інстанції послався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018р. по справі №755/18006/15-ц, в який Суд прийшов до висновку, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Апеляційний суд не може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції виходить з наступного.

Суд першої інстанції при ухваленні рішення правильно послався на норми ЦК України, які регулюють питання відшкодування шкоди та вимогами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зокрема на ст.1166 ЦК України , яка передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частини першу та другу ст.1187 ЦК України, якими передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пункти 1, 3 ч.1 ст.1188 ЦК України: - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Разом з тим, в Україні діє інститут обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, метою якого є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Питання пов`язані з даним видом страхування регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням винною особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону).

За змістом Закону (ст.ст.9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому, відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Сторонами по справі не заперечується, що в даному випадку мав місце страховий випадок і винною особою є відповідач ОСОБА_2 , який скоїв ДТП і цивільно-правова відповідальність якого застрахована у відповідача ПАТ «Українська страхова компанія» «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (поліс №АМ/1490674). Договором страхування передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну (страхова сума) становить 100000 грн., франшиза 1000 грн..

Згідно зі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст.29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Ст.9 вказаного Закону визначено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. При цьому, за умовами п.12.1 ст.12 Закону, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Як зазначалось вище, відповідно до розрахунку ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» ринкової вартості автомобіля OPEL VECTRA н/з НОМЕР_2 , станом на момент ДТП 02.09.2018р. складає 11565,80 грн. (а.с.76), а згідно ремонтної калькуляції вартість ремонтно-відновлюваних робіт складає 31557,81 грн. (а.с.73), що дало підстави ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» вважати даний автомобіль фізично знищеним, а його ремонт економічно не обґрунтованим, та при розрахунку страхової виплати керуватись п.30.2 ст.30 Закону про відшкодування власнику різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.

Прийшовши до висновку, що розмір страхового відшкодування без урахування франшизи (1000 грн.) складає 5565,80 грн. і потерпілий (позивач) погодився з даним розміром, про що свідчить його заява від 30.10.2018р., і що відповідно до абз.2 п.36.2 ст.36 Закону, дозволяє здійснити виплату без проведення експертизи вартості пошкодженого майна, відповідачу була 28.12.2018р. перерахована страхова виплата 4565,80 грн..

Суд першої інстанції визнав такі дії відповідача законними, не погодившись з доводами позивача.

Між тим, судом першої інстанції не враховано, що Пунктом 36.7 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку, чим і скористався позивач. При цьому останній, не погодившись з розміром виплати звернувся 31.10.2018р. до експерта і отримав експертно авто-товарознавче дослідження, згідно якого експерт дійшов висновку, що ринкова вартість автомобіля OPEL VECTRA н/з НОМЕР_2 складає 41906 грн., вартість відновлюваного ремонту 33828,05 грн., матеріальних збитків - 19470,99 грн. (а.с.22-36).

Як вбачається з матеріалів справи, з даним позовом позивач звернувся до суду 14.12.2018р., тільки після звернення останнього і прийняття позовної заяви до провадження судом першої інстанції, відповідачем ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» перерахована сума страхового відшкодування позивачу.

На переконання колегії суддів, дана обставина свідчить про наявність спору між сторонами щодо розміру виплати на час її розрахунку і висновок суду про досягнення згоди між потерпілим і страховиком про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування є хибним і не може бути підставою для не врахування висновку авто-товарознавчого дослідження зробленого на замовлення позивача 31.10.2018р.

Крім того, враховуючи наведе, доводи позивача в апеляційній скарзі щодо недодержання відповідачем ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» вимог ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про зобов`язання страховиком направлення протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, заслуговують на увагу. Твердження представника ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про направлення такого представника для огляду пошкодженого транспортного засобу спростовуються наявним в матеріалах справи атом огляду транспортного засобу (дефектна відомість) в якому відсутній підпис позивача (а.с.70).

На думку колегії в даному випадку слід критично ставитись до об`єктивності розмірів, визначених аварійним комісаром ОСОБА_4 , ринкової вартості транспортного засобу та вартості ремонтних робіт.

Реалізуючи своє право, передбачене статтею 34 Закону, позивач в даному випадку самостійно обрав експерта для визначення розміру шкоди.

Посилання представника ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в своїх запереченнях проти доводів апеляційної скарги на недопустимість наданого позивачем доказу (висновку авто-товарознавче дослідження №40 від 31.10.2018р.) через порушення вимог п.5.2 Методики товарознавчої експертизи оцінки колісних транспортних засобів, оскільки відсутні данні про повідомлення зацікавлених осіб про дату, час та місце огляду об`єкту дослідження, колегія судів не приймає, оскільки п.5.2 Методики не передбачає обов`язкового повідомлення зацікавлених осіб.

З врахуванням вищенаведеного, а також не надання відповідачем ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» інших належних та допустимих доказів на спростування визначених у висновку авто-товарознавчого дослідження №40 від 31.10.2018р. розрахунків вартості відновлюваного ремонту, матеріальних збитків, ринкової вартості автомобіля OPEL VECTRA н/з НОМЕР_4 НОМЕР_5 , колегія суддів приходить до висновку про незаконність рішення суду в частині відмови у стягненні сум страхового відшкодування з відповідача ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Колегія суддів також не погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову про стягнення сум відшкодування з відповідача ОСОБА_2 .

Як випливає з мотивувальної частини оскаржуваного рішення, відмовляючи у задоволенні позову в цій частині, суд виходив з безпідставності вимог позивача та практики Верховного Суду і зокрема послався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018р. по справі №755/18006/15-ц.

Розглядаючи дану справу Велика Палата Верховного Суду прийшла до висновку, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Разом з тим, колегія суддів суду апеляційної інстанції виходить з того, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункт 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеціанською Комісією на 86-му пленарному засіданні, м. Венеція, 25-26 березня 2011 року).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до частини першої статті 6 ЦПК України суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.

Відповідно до ст.511 ЦК України, зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно із ч.ч.1, 4 ст.636 ЦК України, договором на користь третьої особи є договір, у якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року у аналогічній справі №344/10730/15-ц і відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 20 січня 2016 року у справі №6-2808цс15, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-725цс16, про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.

Постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року, на яку посилається ОСОБА_2 , регулює інші за змістом правовідносини, а саме, передбачені ст.ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» і не відступає від правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року.

Таким чином, заперечення у відгуку на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 , про те, що його цивільно-правова відповідальність як власника транспортного засобу була застрахована, а тому саме страховик повинен відшкодувати завдану шкоду, є безпідставними, оскільки особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 цього Кодексу).

Враховуючи вище наведене, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення вимог позивача.

З урахуванням розміру заявлених позовних вимог, наданих позивачем розрахунків та не отримання ним перерахованих страховиком сум відшкодування, на користь останнього з відповідача ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» слід стягнути страхове відшкодування (матеріальну шкоду) в розмірі 18470,99 грн. (без урахування франшизи 1000 грн.)

На підставі ст.1194 ЦК України, враховуючи доведений позивачем розмір вартості відновлюваного ремонту 33828,05 грн., з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути 14357, 06 грн. - різницю між вартістю відновлюваного ремонту та страховою виплатою (розміром матеріальної шкоди) 19470,99 грн.

Відповідно до експертного автотоварознавчого дослідження №40 від 31.10.2018 року, в ньому відсутній висновок експерта про те, що автомобіль позивача є фізично знищеним, а тому і положення ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в даному випадку не підлягають застосуванню.

Доказів, які б вказували на інший розмір матеріального збитку та відновлювального ремонту автомобіля позивача відповідачами суду не надано.

Крім того, на підставі ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з відповідача ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь позивача слід стягнути 2200 грн. підтверджених витрат на проведення авто товарознавчого дослідження (а.с.21).

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, висновки, викладені в рішенні суду першої інстанції, не в повній мірі відповідають всім обставинам справи, рішення постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, тому підлягає скасуванню.

Відповідно до частин 1, 13 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При зверненні позивача до суду першої інстанції, ним сплачено 704,80грн. за подання позову в частині стягнення сум з відповідача ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», а також 704,80 грн. - за подання позову про стягнення сум з відповідача ОСОБА_2 .. За подання апеляційної скарги позивач сплатив 2113,50 грн.

Враховую наведене, на користь позивача з відповідачів слід стягнути сплачені ним при звернені до суду першої і апеляційної інстанції суми судового збору у розмірі по 1761,55 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13 березня 2019 року задовольнити.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13 березня 2019 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» «Княжа ВієннаІншуранс Груп», ОСОБА_2 , третя особа Страхова компанія «Брокбізнес», про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» «Княжа ВієннаІншуранс Груп» (, юридична адреса м.Київ, вул..Глибочицька, 44) на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 18470 (вісімнадцять тисяч чотириста сімдесят) грн. 99 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 вартість поновлюваного ремонту в розмірі 14357 (чотирнадцять тисяч триста п`ятдесят сім) грн. 06 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» «Княжа ВієннаІншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 вартість проведення авто товарознавчого дослідження в розмірі 2200 (дві тисячі двісті) грн., а також судовий збір 1761,55 грн.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір 1761,55грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.В. Агєєв

Судді: О.Д. Канурна

О.С. Санікова

Повний текст судового рішення складено 12 червня 2019 року.

Головуючий О.В. Агєєв