Справа № 345/2618/19
Провадження № 6/345/85/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2019 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., розглянувши матеріали подання старшого державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Івано-Франківської області Манелюк Наталії Ярославівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в:

18.06.2019 р. до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшло вказане подання старшого державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Івано-Франківської області Манелюк Наталії Ярославівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до повного виконання боржником судового рішення.

Вивчивши матеріали подання, прихожу до висновку, що подання не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 186 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, виходячи з наступного.

Так, 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року.

За приписами ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень статті 19 цього Кодексу, яка визначає справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів, у порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Аналогічним чином врегульовані процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах (статті 337, 338 ГПК України).

Так, згідно з приписами частини 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Статтею 337 ГПК України визначено, що тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Отже, починаючи з 15.12.2017 р. порядок тимчасового обмеження у праві виїзду фізичної особи за межі України передбачений не тільки нормами Цивільного процесуального кодексу України, але й ст. 337 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ст. 338 ГПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Як вбачається з матеріалів подання, у Калуському МРВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області перебуває виконавче провадження №33515590 з примусового виконання ухвали Господарського суду Івано-Франківської області №з-9/47 від 10.11.2011 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь Калуської міської ради боргу в сумі 176694,05 грн.

Таким чином, суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, є Господарський суд Івано-Франківської області.

Враховуючи наведені норми законодавства, суд приходить до висновку, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень, постановлених у порядку господарського судочинства, зокрема питання про тимчасове обмеження у праві виїзду особи, підлягає розгляду в порядку господарського судочинства і не може розглядатися судом в порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, зважаючи на те, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, подане у справі щодо обмеження фізичної особи у зв`язку із невиконанням ухвали Господарського суду Івано-Франківської області №з-9/47 від 10.11.2011 року, а тому пов`язане з виконанням судового рішення у господарській справі, отже це подання повинно розглядатися в порядку господарського, а не цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції є Господарський суд Івано-Франківської області, то дане подання не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, а тому суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у справі, роз`яснивши державному виконавцю право на його подання до належного господарського суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 186, 260, 354, 441, 446 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

У відкритті провадження у справі за поданням старшого державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Івано-Франківської області Манелюк Наталії Ярославівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 відмовити.

Роз`яснити заявнику про його право звернутися з відповідним поданням до господарського суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя