Справа № 621/412/19
Пр. № 2/621/517/19
РІШЕННЯ

Іменем України

28 травня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Вельможної І.В.,

секретар судового засідання - Єрмоленко О.О.,

позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним - ОСОБА_1 ,

представник - ОСОБА_2 ,

відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним - ОСОБА_3 ,

представник - Шмалій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду за відсутністю учасників справи, справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права на 1/2 частину земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

20.02.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, в якому просила визнати за нею право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба» на території Соколівської сільської ради за межами населеного пункту, розміром 7,25 умовних кадастрових гектарів, що належала ОСОБА_4 на підставі сертифікату серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер 209, в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначено, що батьком позивача та відповідача є ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті якого залишилась спадщина у вигляді житлового будинку та права на земельну частку (пай). Право власності на спадковий житловий будинок сторони оформили на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 19 січня 1999 року. Отримати Свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) можливості немає, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. ОСОБА_1 вважає себе єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину після смерті батька, оскільки ОСОБА_3 спадщину, в порядку ст. 549 ЦК УРСР, 1963 року, не прийняла. В той же час, відповідач претендує на частину спадкового майна у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

02.04.2019 року ОСОБА_3 пред`явила зустрічний позов до ОСОБА_1 , в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право на 1/2 частину земельної частки (паю), розміром 7,25 умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба» на території Соколівської сільської ради за межами населеного пункту, що належала ОСОБА_4 на підставі Сертифікату, серії НОМЕР_1, реєстраційний номер 209.

В обгрунтування зустрічного позову ОСОБА_3 вказала, що дійсно ОСОБА_4 є її батьком та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. На випадок своєї смерті батько заповіту не залишив, а отже має місце спадкування за законом, за положеннями ЦК УРСР, оскільки він помер до 2001 року . ОСОБА_3 не одразу дізналася про смерть батька через що у встановлений строк до нотаріальної контори не звернулась. В той же час, ОСОБА_1 отримала Свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна, а саме житловий будинок батька. Проте, вказане Свідоцтво було визнано недійсним за рішенням суду та спадщину розподілено порівну. ОСОБА_3 вважає, що вказаним рішенням констатований факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_4 , а відповідно вона має право прийняти у спадщину все наявне в батька майно, зокрема 1/2 частину земельної частки (паю), розміром 7,25 умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба».

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, свої інтереси довірила представляти адвокату Браславській О . А. Позивач надала заяву про розгляд справи за їх з представником відсутності, на задоволенні своїх первісних позовних вимог наполягала в повному обсязі. Проти зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 ОСОБА_1 заперечувала, надавши відзив, в якому зазначила, що позивач за зустрічним позовом не надала жодних доказів прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_4 , а саме не підтвердила ані факту вступу в управління або володіння спадковим майном, ані факту звернення до нотаріальної контори. При цьому, законом не передбачено рішення суду як підставу визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину. На підставі викладеного ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 в повному обсязі.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 та її представник адвокат Шмалій С.В. у судове засідання не з`явилися. Шмалій С.В. надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Крім того, представник ОСОБА_3 зазначив, що відповідач за первісним позовом частково визнає позовні вимоги ОСОБА_1 , а саме не заперечує проти визнання за нею права на 1/2 частину спадкового майна - земельної частки (паю). ОСОБА_3 надавала суду відзив на первісний позов, в якому виклала свою позицію, аналогічну зустрічній позовній заяві, зокрема, ОСОБА_3 стверджувала, що рішенням суду, яким за нею визнано право власності на частину житлового будинку ОСОБА_4 , визнано і факт прийняття нею спадщини. Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 та її представник наполягали на задоволенні зустрічних позовних вимог в повному обсязі.

У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до копії Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , батьком ОСОБА_1 був ОСОБА_4 , актовий запис № 22 (а.с. 7, 8, 9).

Крім того, ОСОБА_4 був батьком ОСОБА_3 - копія Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 , актовий запис № 6 (а.с. 58, 59).

Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є рідними сестрами, даний факт також не заперечувався сторонами по справі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер - копія Свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_4 , актовий запис № 29 (а.с. 10).

Встановлено, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба» на території Соколівської сільської ради за межами населеного пункту, розміром 7,25 умовних кадастрових гектарів, що належала ОСОБА_4 на підставі сертифікату серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер 209.

На зазначений вище житловий будинок ОСОБА_1 отримала Свідоцтво про право на спадщину, що підтверджується копією самого Свідоцтва та матеріалами спадкової справи (а.с. 11, 32-36).

Проте, ОСОБА_3 не погоджуючись з видачею вказаного Свідоцтва оскаржила його до суду та рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 19.01.1999 року її позов було задоволено та визнано право власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 , по 1/2 частині за кожною (а.с. 12, 62).

Наразі стало відомо, що ОСОБА_4 також належала земельна частка (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба» на території Соколівської сільської ради за межами населеного пункту, розміром 7,25 умовних кадастрових гектарів, на підставі сертифікату серії НОМЕР_1. Проте, оформити свої спадкові права сторони не мають можливості, оскільки втрачений оригінал Сертифікату, серії НОМЕР_1, а отримати його дублікат немає можливості. При цьому, не оспорюється факт належності ОСОБА_4 вказаної земельної частки (а.с. 13, 14, 15, 16).

Предметом розгляду даної справи є встановлення факту наявності прав ОСОБА_3 на частину спадкового майна.

Відповідно до п.п. 1 та 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року цей Кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. До правовідносин, що виникли до набрання чинності ЦК України 2004 року застосовуються норми Цивільного кодексу УРСР 1963 року.

Отже до даних правовідносин про спадкування застосовуються норми Цивільного кодексу УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

На випадок смерті ОСОБА_4 не залишив заповіту, в зв`язку з чим спадкоємство здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно зі ст. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Як зазначалося вище рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 19.01.1999 року за ОСОБА_3 було визнано право власності на частину спадщини, яка залишилася після смерті батька. Вказаний позов на той час було визнано ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Отже, враховуючи, що за ОСОБА_3 було визнано право власності на частину спадкового майна, яку вона належним чином прийняла та зареєструвала, у суду відсутні підстави для позбавлення ОСОБА_3 права на 1/2 частину земельної частки (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба» та належала ОСОБА_4

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Належність ОСОБА_4 права на відповідну земельну частку (пай) підтверджується наявними у справі доказами.

На підставі вищевикладеного, судом встановлений факт наявності прав у ОСОБА_3 на оформлення спадкових прав на частину спадкового майна. Сторони є єдиними спадкоємцями, які належним чином прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , однак, позбавлені можливості оформити свої спадкові права у зв`язку з тим, що втрачений оригінал Сертифікату на земельну частку (пай), а звернення до суду є єдиним можливим вирішенням даного питання.

Отже, суд вбачає підстави для часткового задоволення позову ОСОБА_1 та задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР, Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст. 2, 12, 13, 19, 76-82, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 онідівною право на Ѕ частину земельної частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба» на території Соколівської сільської ради за межами населеного пункту, розміром 7,25 умовних кадастрових гектарів (сертифікат серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер 209) в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька - ОСОБА_4 .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_3 право на Ѕ частину земельної частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба» на території Соколівської сільської ради за межами населеного пункту, розміром 7,25 умовних кадастрових гектарів (сертифікат серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер 209 ) в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька - ОСОБА_4 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним - ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічною позовною заявою - ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено 06 червня 2019 року.

Головуючий: