№ 207/905/17
№ 2/207/634/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Подобєд О.К.

при секретарі Онищенко Н.В.

представника позивача Швец М.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем вказано, що відповідно до укладеного договору № 98/03-7 від 11.07.2007 року, ОСОБА_2 отримав кредитні кошти у розмірі 18790,00 доларів США на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Свої зобов`язання Позивач виконав, надавши грошові кошти Позичальникові, що підтверджується копією квитанції № авт/03771 1 від 11.07.2007 р.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. Однак ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитним договором не виконав в повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 13.02.2017 року складає: сума заборгованості за кредитом - 14657,39 доларів США; сума заборгованості за відсотками - 10971,17 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань Позичальника, яким є ОСОБА_2 що випливають з Основного договору, Позивач та фізична особа - ОСОБА_1 , надалі за текстом - Відповідач-2, уклали договір поруки № 98/03-7, надалі за текстом - договір поруки. Відповідно до умов договору поруки Відповідач-2, як поручитель поручається за виконання позичальником обов`язків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути у майбутньому. Заборгованість за кредитним договором відповідачами на цей час не сплачена. У зв`язку з чим, позивач просив стягнути вказану заборгованість солідарно з Відповідача -1 та Відповідача -2 в примусовому порядку.

27.11.2017 р. Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було винесене заочне рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в сумі 14657,39 доларів США заборгованості за кредитом та 10971,17 доларів США заборгованості за відсотками.

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.03.2018 р. заочне рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.11.2017 р. було скасоване й призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позовну заяву.

Відповідач-1 у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

Відповідач -2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, в частині стягнення заборгованості за кредитними договором з ОСОБА_2 , підтвердила факт отримання кредиту, та наявність заборгованості за кредитним договором. Стосовно позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості, вважає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки сплинув 6-місячний термін для пред`явлення позовних вимог до поручителя і позивачем було пропущено строк позовної давності.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

26.04.2018 р. загальними зборами акціонерів було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства та зміну найменування банку на Акціонерне товариство "Укрсоцбанк", яке є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ "Укрсоцбанк".

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до укладеного з Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» договору № 98/03-7 від 11.07.2007 року, отримав кредитні кошти у розмірі 18790,00 доларів США на умовах на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Виконання зобов`язання Позивача по наданню кредитних коштів підтверджується копією квитанції № авт/03771 1 від 11.07.2007 р.

Згідно з умовами кредитного договору, кінцевий термін повернення заборгованості є 10.07.2014 р.

30.07.2009 р. між Позивачем та Відповідачем-1 була укладена додаткова угода про збільшення відсоткової ставки по договору до 11,6 процентів річних, починаючи з 20.10.2008 р.

В матеріалах справи є лист вимога, про сплату заборгованості за кредитним договором, направлений ОСОБА_2 20.04.2010 р.

ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитним договором не виконав в повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 13.02.2017 року складає: сума заборгованості за кредитом - 14657,39 доларів США; сума заборгованості за відсотками - 10971,17 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідно до листа Ns 13-210/7871 -22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Отже Акціонерний - комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК». мав законні підстави для кредитування в іноземній валюті.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі якщо договором встановлено обов`язок Позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З метою забезпечення виконання зобов`язань Позичальника, яким є ОСОБА_2 , що випливають з Основного договору, Позивач та фізична особа - ОСОБА_1 , уклали Договір Поруки № 98/03-7 від 11.07.2007 р.

Згідно з умовами договору, кінцевий термін повернення заборгованості є 10.07.2014 р.

Згідно з умовами договору, поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання Позичальником умов по сплаті суми кредиту, відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій за порушення зобов`язань.

30.07.2009 р. між Позивачем та Відповідачем-2 була укладена додаткова угода до договору поруки про збільшення відсоткової ставки по кредитному договору до 11,6 процентів річних, починаючи з 20.10.2008 р.

Згідно ч.4 ст. 559 ЦК України (в редакції Закону, що діяла на момент виникнення відповідних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, згідно правового висновку, викладеного Верховним Судом в постанові від 21 березня 2018 року у справі №2-1283/11, частиною четвертою статті 559 ЦК України передбачені три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги), якщо кредитор не пред`явить позов до поручителя.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не вправі.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію цього виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки необхідно розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Керуючись положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України, необхідно зробити висновок про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, встановленого договором поруки, так само, як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Матеріали справи не містять доказів пред`явлення вимоги поручителю про сплату заборгованості в передбачені законом строки.

Таким чином, враховуючи, що позивач не пред`явив до поручителя ОСОБА_1 вимогу у формі позову про виконання основного зобов`язання протягом шести місяців з дня, встановленого кредитором для виконання основного зобов`язання, згідно з умовами кредитного договору, кінцевий термін повернення заборгованості є 10.07.2014 р. в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, а тому станом на дату звернення банку з позовом до суду а саме 19.04.17 року, порука між ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 , що виникла на підставі договору від 11 липня 2007 року № 98/03-7, припинилася.

Доводи представника позивача, про те , що ч. 4 ст. 559 втратила свою актуальність, так як на даний час згідно ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування ", введення в дію якого відбулося 04.02.2019 р.,Ю кредитор має право вимоги до поручителя протягом трьох років. А саме, порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання; суд не бере до уваги, оскільки, правовідносини з укладеного ОСОБА_1 договору поруки, припинили існувати на час прийняття вказаного закону.

Таким чином, вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитом - 14657,39 доларів США; та заборгованості за відсотками - 10971,17 доларів США - задоволенню не підлягають.

Разом з тим, статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно статтей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина 1 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином, вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом - 14657,39 доларів США; та заборгованості за відсотками - 10971,17 доларів США - підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати слід покласти на Відповідача -1, - Смітюк В.В.

Керуючись ст.ст. 258, 526, 530, 611, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 81, 89, 133, 141, 263-265, 268, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, МФО 300023, р/р НОМЕР_2 , ) заборгованість 25628 доларів США,а саме - сума заборгованості за кредитом 14657, 39 доларів США, сума заборгованості за відсотками 10971,17 доларів США

Стянути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 судовий збір на користь держави у сумі 10 418,13 грн.

В частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.К. Подобєд