КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Гуля В.В.,

суддів Сушко Л.П.,Сліпченка О.І.

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення аліментів,-

встановив:

ОСОБА_2 зверуласьдосуду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення аліментів. Згідно позовної заяви ОСОБА_2 просила: стягнути із ОСОБА_1 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 05.02.2015 року до 28.11.2018 року в розмірі 49 332 грн.

Зазначала, що вони мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2015 року з ОСОБА_1 на утримання доньки стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В зв`язку із його невиконанням утворилась заборгованість, яка станом на 01.11.2018 року становить 49 332 грн.

За наведених обставин вважала, що згідно ст. 196 СК України має право на стягнення пені нарахованої на суму несплачених аліментів, яка не перевищує 100 % розміру заборгованості за аліментами та за її розрахунками становить 49 332 грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 05.02.2015 року до 28.11.2018 року в розмірі 49 332 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі - 704,80 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовував тим, що суд першої інстанції ухвалив Рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права , а отже воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватись щомісячно , суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із них зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму».

10 вересня 2019 року від ОСОБА_2 надійшов відзив в якому зазначає, що апелянт в апеляційній скарзі не вказує жодного порушення зі сторони суду першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, в своїх обґрунтуваннях дає правову характеристику позовній заяві. Заперечує проти доводів апелянта про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. Вказує, що не заперечує, що заборгованість по сплаті аліментів буда погашена однак зазначає, що вона сплачена лише 28 листопада 2018 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено наступне.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2015 року з ОСОБА_1 на утримання доньки стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11-12).

В зв`язку із його невиконанням утворилась заборгованість, яка станом на 01.11.2018 року становить 49 332 грн. (а.с. - 17), яка 28.11.2019 року оплачена ОСОБА_1 в повному обсязі (а.с. - 43).

Задовольняючи позов суд виходив з того, що він є обгрунтованим. Такий висновок відповідає обставинам справи та вимогам закону виходячи з наступного.

Між сторонами виник спір щодо сплати неустойки (пені), що нарахована на заборгованість за аліментами у розмірі 49 332 грн.

Згідно практики Верховного Суду, що міститься у його постанові від 03.04.2019 року, справа № 333/6020/16-ц, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Суд зазначає, що розрахунок, що міститься у позовній заяві, представником відповідача не спростований.

Відповідач посилався на те, що заборгованість за аліментами погашена.

Суд зазначає, що згідно практики Верховного Суду неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти (постанова від 25.04.2018 року, справа № 572/1762/15-ц).

Судом встановлено, що заборгованість за аліментами в розмірі 49 332 грн. утворилась за період з лютого 2015 року до листопада 2018 року і погашена лише 28.11.2018 року.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Указаний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі №572/1762/15-ц.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, суд виходив з того, що заборгованість з оплати аліментів почала виникати з березня 2015 року, а період прострочення сплати аліментів є значним, тому загальний розмір пені в даному випадку в силу ч.1 ст.196 СК України становитиме 100% суми розміру заборгованості по кожному місячному платежу зі сплати аліментів з березня 2015 року по листопад 2018 року включно за відрахуванням сплачених відповідачем сум, що в повній мірі відповідає позовним вимогам та не виходить за їх межі.

Тобто, розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача в даному випадку становить: 49 332 грн.

Таким чином, загальна сума пені за прострочення ОСОБА_1 сплати аліментів за виконавчим листом №2/357/1296/15 становить 299 813.87грн., однак в силу вимог ч.1 ст.196 СК України указана сума підлягає обмеженню до 49332 грн. (а.с.50)

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки визначаючи розмір пені за порушення строків сплати аліментів, суд першої інстанції застосував правило про стягнення неустойки (пені), яке узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року та реалізував своє право на зменшення розміру пені, дослідивши обставини справи, докази, надані сторонами, та здійснивши їх правову оцінку, відповідно до частини другої статті 196 СК України.

Відповідачем не наведено суду підстав, у зв`язку з якими стягувана сума може бути зменшена.

Доводи відповідача про відсутність заборгованості спростовуються розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, складеним державним виконавцем.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Викладені в апеляційній скарзі доводи на думку колегії суддів є непереконливими, такими що не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2019 року без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384, ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач В.В. Гуль

Судді О.І. Сліпченко

Л.П. Сушко