ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2828/18 Номер провадження 22-ц/814/639/19Головуючий у 1-й інстанції Куцин В. М. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-суддіЧумак О.В.,

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 грудня 2018 року, постановлену суддею Куцин В.М., у справі за виділеними матеріалами за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

в с т а н о в и л а:

10.12.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що складається з трьох житлових кімнат загальною площею 67,9 кв.м., житловою площею 42,6 кв.м.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

З метою забезпечення позову ОСОБА_1 до Державного реєстратора Дудки Валентини Валентинівни Полтавської філії комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригалівського району Сумської області, Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що складається з трьох житлових кімнат загальною площею 67,9 кв.м., житловою площею 42,6 кв.м.

З вказаною ухвалою судді місцевого суду не погодилося Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», оскарживши її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви. Зазначив, що підстави позову є незаконними та необґрунтованими, забезпечення позову не співмірне із заявленими вимогами.

Сторони в судове засідання не з`явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника апелянта АТ «Укрсоцбанк» та заявниці ОСОБА_1 надійшли письмові клопотання з проханням розглянути справу у їх відсутність.

За змістом ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або учасників справи, належним чином повідомлених про день, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як вбачається з виділених зі справи матеріалів, у грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Державного реєстратора Дудки Валентини Валентинівни Полтавської філії комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригалівського району Сумської області, Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Одночасно позивачкою була подана заява про забезпечення вказаного вище позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що складається з трьох житлових кімнат загальною площею 67,9 кв.м., житловою площею 42,6 кв.м., посилаючись на те, що дії відповідачів щодо перереєстрації права власності на належну їй квартиру є неправомірними і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання можливого рішення суду, оскільки предметом оскарження є реєстрації права власності на нерухоме майно.

Колегія суддів погоджується з вказаними вище висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи ос порених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. За змістом п. п. 3, 4, 7 ч. 1ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правови інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, посилаючись на те, що перереєстрація належної їй на праві власності квартири на АТ «Укрсоцбанк» проведена державним реєстратором з порушенням закону. Необхідність забезпечення позову позивачка обґрунтовувала тим, що у разі продажу банком квартири, відновлення її порушених прав стане неможливим або значно ускладненим.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку. При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову суд першої інстанції пересвідчився в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, та наклав арешт на об`єкт нерухомості за позовом немайнового характеру - про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Вимоги заяви про забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами. Забезпечення позову у вигляді накладання арешту є необхідним та обґрунтованим, оскільки невжиття вказаного виду забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зокрема у разі продажу, передачі приміщення у оренду третім особам тощо.

Крім того, колегія суддів вважає, що нерухоме майно, на яке накладено арешт, являлось власністю ОСОБА_1 , а згодом, право власності на неї переоформлено на ПАТ «Укрсоцбанк», правомірність якого вона і оспорює. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що ухала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, а відтак є незаконною.

Посилання представника АТ «Укрсоцбанку» в апеляційній скарзі на те, що підстави позову є незаконними та необґрунтованими, не заслуговують на увагу, оскільки суд при вирішення питання про забезпечення позову не перевіряє обставини, які мають значення для справи, а також обґрунтованість позовних вимог, а здійснює це під час розгляду справи по суті.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала постановлена з дотриманням вимог матеріального та процесуального законодавства і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Чумак О.В.

Судді: Дряниця Ю.В.

Пилипчук Л.І.