Ухвала

04 червня 2019 року

м. Київ

справа № 173/2134/17

провадження № 61-10357ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро Плюс» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2019 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року у вищевказаній справі.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 заявила клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень, яке обґрунтувала тим, що вона не приймала участі під час ухвалення апеляційним судом постанови. Оскаржувана постанова апеляційного суду була направлена до Єдиного державного реєстру судових рішень тільки 22 березня 2019 року, а їй по пошті - 24 квітня 2019 року і отримана нею 25 квітня 2019 року.

На підтвердження зазначених доводів, ОСОБА_1 надала поштовий конверт.

Відповідно до частин першої, другої статті 390 ЦПК Україникасаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвалених у цій справі судових рішень та додані матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення клопотання, оскільки наведені обставини свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення.

Також касаційна скарга містить клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору, яка обґрунтована тим, що заявник перебуває в скрутному майновому стані.

На підтвердження зазначеного, суду надано відповідні докази, зокрема довідку Пенсійного фонду України від 14 травня 2019 року № 267 про суми отриманої ОСОБА_1 пенсії за період з травня 2018 року до квітня 2019 року.

Вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, Верховний Суд виходить із того, що у своїй практиці Європейський суд зазначав, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету, суд дійшов висновку, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року, оскільки розмір такого судового збору (1 280 грн) становить більше 5 відсотків розміру його доходу за попередній календарний рік (1 004,34 грн), що є надмірним тягарем.

З огляду на вищевикладене, клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги підлягає задоволенню.

Відповідно до частини сьомої статті 394 ЦПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суддя-доповідач постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги підлягають перевірці за матеріалами справи, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів указаної вище справи.

Керуючись частиною сьомою статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2018 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року.

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року у розмірі 1 280 грн.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати із Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу № 173/2134/17 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро Плюс» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 02 липня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко