Номер справи 223/496/17
Номер провадження № 2/220/159/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Яненко Г.М.

за участі секретаря Черняєвої С.П.

представника позивача Нестеренко Є.П.

розглянувши матеріали справи за позовом ТОВ «Борен-А» до ОСОБА_1 про стягнення неповернутої суми позики,

ВСТАНОВИВ:

05.07.2018 року з Вугледарського міського суду Донецької області, згідно розпорядження голови Вугледарського міського суду Донецької області від 26.06.2018 р., у зв`язку з неможливістю визначити склад суду, до Великоновосілківського районного суду Донецької області надійшла цивільна справа за позовом ТОВ «Борен-А» до ОСОБА_1 про стягнення неповернутої суми позики.

Позовні вимоги первісно мотивовані тим, що 15 липня 2014 року між ТОВ «Борен-А» та громадянином України ОСОБА_1 укладено договір позики № ФД-12/14, відповідно до умов якого позикодавець надавав позичальнику позику у розмірі 600 000 (шістсот тисяч) грн. 00 коп., а позичальник зобов`язався повернути позику у визначений договором строк.

У період з 23.07.2014 року по 02.02.2015 р. ТОВ «Борен-А» перерахувало ОСОБА_1 на банківські рахунки ПАТ «ПУМБ» 542832,50 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями з призначенням платежу «безвідсоткова поворотна фінансова допомога згідно договору позики № ФД 12/14 від 15.07.2014 р. Кінцевим терміном повернення позики за договором є 14.07.2015 рік. В призначену договором дату повернення суми боргу ОСОБА_1 , який свідомо відмовлявся від отримання письмових звернень від ТОВ «Борен-А» з вимогою повернення боргу,борг перед позивачем не сплатив, що вимусило позивача звернутися до суду з вимогою про повернення боргу.

В зв`язку з неявкою відповідача ОСОБА_1 в судові засідання, який повідомлявся про дату та місце розгляду справи оголошенням у пресі, Вугледарським міським судом Донецької області було ухвалено заочне рішення від 06.11.2017 року, про задоволення позовних вимог ТОВ «Борен-А» та з ОСОБА_1 на користь позивача було стягнуто суму боргу у повному обсязі та судовий збір за звернення з зазначеною вимогою до суду.

08.12.2017 року, не погодившись з зазначеним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, на підставі того, що кінцевим терміном повернення позики за справжнім договором з позивачем є 14 липня 2026 року, кредит від позивача він отримав як працівник позивача, а основною підставою для його дострокового погашення було розірвання трудових стосунків між ним та позивачем. Крім того ОСОБА_1 зазначив, що зміст наданої позивачем копії договору не відповідає дійсності та підпис у договорі виконано не ним. Також ОСОБА_1 вказав, що постійно мешкає у м. Київ, тому не отримував судові виклики та не мав можливості для належного захисту у суді. При цьому оригіналу договору в підтвердження своїх слів не надав.

12.02.2018 року ТОВ «Борен-А», згідно свого відзиву, заперечило проти заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, зазначаючи, що твердження ОСОБА_1 про кінцеву дату повернення позики як 14 липня 2026 року нічим не доведено, копія «справжнього договору» ОСОБА_1 суду не надано. Крім того позивач зауважив, що ОСОБА_1 все ж таки був обізнаний з необхідністю повернення боргу та з процесом розгляду справи судом, але про існування іншого примірнику договору не згадував та не повідомляв аж до моменту винесення судом відповідного рішення. Тому ТОВ «Борен-А» просило суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви щодо перегляду заочного рішення.

Погоджуючись з тим, що обставини і докази на які посилався ОСОБА_1 у своїй заяві про перегляд заочного рішення, Вугледарським міським судом заочне рішення від 06.11.2017 року, про задоволення позовних вимог ТОВ «Борен-А» та з ОСОБА_1 щодо стягнення боргу було скасоване та у справі за позовом ТОВ «Борен-А» до ОСОБА_1 про стягнення неповернутої суми позики було відкрите провадження за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання.

Як зазначалося вище 05.07.2018 року дану справу було передано до Великоновосілківського районного суду Донецької області.

В зв`язку з проживанням та постійною роботою відповідача у м. Київ, а відтак відсутності наявної фізичної можливості у нього отримувати судові виклики та з`являтися в судові засідання Великоновосілківського районного суду Донецької області, про що неодноразово заявлялося і самим ОСОБА_1 , а також наявності у власності ОСОБА_1 житла у Вишгородському районі м. Київ, за заявою ТОВ «Борен-А», судом, за для більш об`єктивного та вчасного розгляду справи було ухвалено про передачу справи на розгляд іншого суду, а саме Вишгородського районного суду Київської області.

Згідно ухвали від 25.10.2018 року дану справу було прийнято в своє провадження суддею Вишгородського районного суду Київської області та призначено підготовче судове засідання.

Проте за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 , Донецьким апеляційним судом, постановою від 12.12.2018 року, ухвалу Великоновосілківського районного суду Донецької області, щодо передачі справи на розгляд суду за територіальною підсудністю було скасовано та справу було направлено для продовження розгляду до Великоновосілківського районного суду Донецької області.

04.01.2019 року по справі призначено підготовче судове засідання у Великоновосілківському районному суді Донецької області.

17.01.2019 року представником за дорученням Алексєєнко С.В., Габараєвим ОСОБА_2 , заявлене клопотання про витребування доказів в підтвердження позовних вимог у позивача ТОВ «Борен-А», а саме: оригіналу договору позики № ФД 12/14 від 15.07.2014 р.

12.02.2019 року позивачем ТОВ «Борен-А», згідно заяви надісланої до суду 12.02.2019 року, було заявлене клопотання про зміну підстав позову, зокрема представник позивача повідомив суд, що у позивача наявна копія договору позики № ФД-12/14 від 15.07.2014 в редакції, наданій до позовної заяви. Оригіналу та інших договорів позики між ТОВ Борен-А та ОСОБА_1 з іншими умовами позивач не має. З урахуванням того, що надана позивачем до матеріалів справи редакція договору позики № ФД-12/14 від 15.07.2014 заперечується та не визнається відповідачем, а також враховуючи, що відповідач не надав згаданої ним редакції договору позики № ФД-12/14 від 15.07.2014 та не підтвердив жодним чином свої судження щодо строку повернення позики 14.07.2026 р., тому отримані відповідачем кошти у розмірі 542832,50 гривень на думку представника позивача, мають бути повернуті позивачу згідно з умовами статті 1049 ЦК України.

З огляду на відсутність оригіналу спірного договору, визнання відповідачем ОСОБА_1 факту отримання ним позики в розмірі 542832,50 гривень від позивача, судом було проведено підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду, з урахуванням заяви ТОВ «Борен-А» про зміну підстав позову.

Заяву про зміну підстав позову було вручено представнику ОСОБА_3 В ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . під особисту розписку.

В судове засідання по розгляду справи за позовом ТОВ «Борен-А» до ОСОБА_1 про стягнення неповернутої суми позики за зміненими підставами позову, відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 не з`явилися, про причини неявки не повідомили, хоча про дату місце та час розгляду справи відповідач ОСОБА_1 був повідомлений судом, згідно поштового повідомлення під особистий підпис. Відзиву на позов за зміненими підставами сторона відповідача не заявила.

Неявка в даному випадку відповідача, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку щодо задоволення позовних вимог, з огляду на таке:

23.07.2014 року ТОВ «Борен-А» перерахувало ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_1 у ПАТ «ПУМБ» 162 832,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 20 з призначенням платежу «безвідсоткова поворотна фінансова допомога згідно договору позики № ФД 12/14 від 15.07.2014р. За даними відділення № 8 ПАТ «ПУМБ» в м. Києві зазначені кошти були зараховані 23.07.2014 р. на картковий рахунок № НОМЕР_2 , який відповідно до довідки відділення № 8 ПAT «ПУМБ» в м. Києві від 07.10.2016 р. належить ОСОБА_1 .

09.09.2014 року ТОВ «Борен-А» перерахувало ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_1 у ПАТ «ПУМБ» 50 000,00 грн., що підтверджується платіжним вселенням № 143 з призначенням платежу «безвідсоткова поворотна фінансова допомога згідно договору позики № ФД 12/14 від 15.07.2014р. ( ОСОБА_1 ) без ПДВ».За даними відділення № 8 ПАТ «ПУМБ» в м. Києві зазначені кошти були зараховані 09.09.2014р. на картковий рахунок № НОМЕР_2 , який відповідно до довідки відділення № 8 ПАТ «ПУМБ» в м. Києві від 07.10.2016р. належить ОСОБА_1 .

01.10.2014 року ТОВ «Борен-А» перерахувало ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_1 у ПАТ «ПУМБ» 50 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 421 з призначенням платежу «безвідсоткова поворотна фінансова допомога згідно договору позики № ФД 12/14 від 15.07.2014р. ( ОСОБА_1 ) без ПДВ».За даними відділення № 8 ПАТ «ПУМБ» в м. Києві зазначені кошти були зараховані 01.10.2014 р. на картковий рахунок № НОМЕР_2 , який відповідно до довідки відділення № 8 ПАТ «ПУМБ» в м. Києві від 07.10.2016 р. належить ОСОБА_1 .

12.11.2014 року ТОВ «Борен-А» перерахувало ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_1 у ПАТ «ПУМБ» 50 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 310 з призначенням платежу «безвідсоткова поворотна фінансова допомога згідно договору позики № ФД 12/14 від 15.07.2014р. ( ОСОБА_1 ) без ПДВ».За даними відділення № 8 ПАТ «ПУМБ» в м. Києві зазначені кошти були зараховані 12.11.2014 р. на картковий рахунок № НОМЕР_2 , який відповідно до довідки відділення № 8 ПАТ «ПУМБ» в м. Києві від 07.10.2016р. належить ОСОБА_1 .

21.01.2015 року ТОВ «Борен-А» перерахувало ОСОБА_1 на гахунок № НОМЕР_1 у ПАТ «ПУМБ» 100 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 943 з призначенням платежу «безвідсоткова поворотна фінансова допомога згідно договору позики № ФД 12/14 від 15.07.2014р. ( ОСОБА_1 ) без ПДВ». За даними відділення № 8 ПАТ «ПУМБ» в м. Києві зазначені кошти були зараховані 21.01.2015 р. на картковий рахунок № НОМЕР_2 , який відповідно до довідки відділення № 8 ПАТ «ПУМБ» в м. Києві від 07.10.2016р. належить ОСОБА_1 .

02.02.2015 року ТОВ «Борен-А» перерахувало ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_1 у ПАТ «ПУМБ» 130 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1034 з призначенням платежу «поворотна фінансова допомога згідно договору позики № ФД 12/14 від 15.07.2014р. ( ОСОБА_1 ) без ПДВ». За даними відділення № 8 ПАТ «ПУМБ» в м. Києві зазначені кошти були зараховані : 02.02.2015р. на картковий рахунок № НОМЕР_2 , який відповідно до довідки відділення № 8 ПАТ «ПУМБ» в м. Києві від 07.10.2016 р. належить ОСОБА_1 (а.с. 5-19, ц.с. т. 1).

Проти отримання грошей у вигляді безпроцентної позики від ТОВ «Борен-А» ОСОБА_1 не заперечив, неодноразово зазначаючи про отримання позики від ТОВ «Борен-А» у різних документах, як то відзиві на позовну заяву, заяві про перегляд заочного рішення, тощо.

Тобто судом беззаперечно встановлено факт отримання ОСОБА_1 безпроцентної позики від ТОВ «Борен-А» у загальному розмірі 542832,50 грн.

Відповідно до умов договору позики ФД 12/14 від 15.07.2014 року ОСОБА_1 зобов`язався повернути позику в загальному розмірі (а.с. 6, ц.с. т. 1), що не заперечене самим відповідачем. Строк повернення позики в наданій суду позивачем копії договору визначено 14 липня 2015 року.

Через неможливість надати суду оригінал договору, позивач відмовився від договору та просив стягнути з відповідача грошові кошти, оскільки направлені на його адресу вимоги про повернення отриманої позики відповідачем залишено без відповіді та задоволення.

Не погоджуючись з строком виконання зобов`язання до 14 липня 2015 року за договором позики ФД 12/14 від 15.07.2014 року, ОСОБА_1 проти умов виконання договору заперечив, однак свого примірника договору позики не надав, факту отримання вимоги про повернення позичених коштів відповідач не заперечував. Доказів на підтвердження іншого суду не представлено.

З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, ст. 76 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Поданими позивачем доказами, не запереченими належним чином відповідачем, доведено обґрунтованість заявлених вимог.

Виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, суд кваліфікує правовідносини сторін як такі, що виникли із договору позики.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво чи багатосторонніми (договори).

Так, за змістом ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку .

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, в порядку ч.2 ст. 530 ЦК України кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Таким чином, документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 року у справі № 6-1967цс15.

Як зазначалось вище, ОСОБА_1 своє зобов`язання по поверненню позичених коштів у визначений ст. 1049 ЦК України строк та станом на час розгляду справи в суді не виконав, заборгувавши 542832,50 гривень.

Доказів на підтвердження іншого, у т.ч. повернення позичених коштів, відповідачем не представлено.

А тому, позовні вимоги про стягнення 542832,50 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Нормами ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 265, 268 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 24.12.1998р, Вугледарським МВ УМВС України в Донецькій області, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Борен-А"(вул. Качалова, б. 5-В, м. Київ, 03126, ) 542832,50 грн. неповернутої суми позики, 8142,49 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскарженев апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення/виготовлення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання 24 жовтня 2019 року.

Суддя Г.М. Яненко