КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №759/5706/17
Провадження № 22-ц/824/9489/2019
У Х В А Л А

11 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Суханової Є.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої посадовою особою органу державної влади,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року у позові ОСОБА_1 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої посадовою особою органу державної влади задоволено частково.

Не погоджуючись із вказаним висновком суду, відповідач Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві в особі головного державного виконавця Абакумової Надії Іванівни, 08 серпня 2019 року подала апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 354 ЦПК України, зокрема, пропущено процесуальний строк на апеляційне оскарження та не оплачено судовий збір за її подання.

У відповідності до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року апеляційна скарга Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві була залишена без руху. Апелянту було надано десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для виправлення вказаних недоліків, а саме: зазначити поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження та надати оригінал платіжного доручення.

На виконання вимог ухвали, Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві в особі головного державного виконавця Абакумової Надії Іванівни, 13 вересня 2019 року , подало до суду заяву про усунення недоліків, в якій зазначила, що строк пропущено з поважних, на їх думку, причин та просить його поновити, посилається на те, що вони дізнались про ухвалене рішення лише 03 липня 2019 року, вважає, що судом першої інстанції порушено норми діючого законодавства, щодо порядку вручення рішень.

Вивчивши матеріали справи приходжу до процесуального висновку про відсутність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Відповідно ч.1. ст.17 ЦПК Україниучасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи чи інтереси та(або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках-касаційне оскарження судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 352 ЦПК Україниучасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Таким чином апелянт Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві в особі головного державного виконавця Абакумової Надії Іванівни повинен довести, що його права та законні інтереси порушено.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, відповідач Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві був обізнаний про оскаржуване рішення суду першої інстанції та це не позбавляло його права звернутися вчасно з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції так як представник відповідача 25 квітня 2019 року згідно журналу судового засідання був присутній при проголошені вступної та резолютивної частини рішення (а.с.223-225).

Так, розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, Європейський суд з прав людини сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у звязку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з - прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності.

Таким чином, протягом тривалого часу відповідачСвятошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві не захищав свої процесуальні права, не цікавилися розглядом справи, порушень своїх прав щодо отримання повного тексту рішення суду першої інстанції або звернення з апеляційною скаргою у встановленні законодавством строк, не довели.

Законом, а саме ст.ст. 43, 44 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, наділені широким колом цивільних прав, та обов`язками, зокрема добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати покладені на них процесуальні обов`язки.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим вимоги ухвали Київського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року апелянтом не виконано в повному обсязі, а саме: не подано оригінал платіжного доручення за № 3295 від 05.09.2019 року.

Відповідно до вимог Закону України від 05.04.2001р. № 2346 -ІІІ ,,Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та відповідних нормативно-правових актів Національного банку України платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Згідно із п.26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

У відповідності до п.3 ч. 4 статті 356 ЦПК Українивстановлено, що до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розміру.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до процесуального висновку, що апеляційне провадження не може бути відкрито у зв`язку із тим, що апелянтом безпідставно пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду І інстанції.

У клопотанні, про поновлення строку причина його поновлення на думку суду не є поважною в розумінні п.4, ч.1 ст. 358 ЦПК України.

Так, згідно з п. 4 ч.1 ст.358 ЦПК України, скаржником у строк визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Важливо, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух.

Враховуючи вище викладене, підстав для прийняття апеляційної скарги немає, у зв`язку з тим, що причини пропуску строку на оскарження ухвали суду першої інстанції,які на думку апелянта є поважними, суд визначив не поважними.

За таких обставин, у відповідності до вимог п.4.,ч. 1 ст. 358 ЦПК України, правові підстави для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року відсутні.

Керуючись п. 4., ч. 1 ст. 358 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої посадовою особою органу державної влади - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Київського

апеляційного суду Є.М. Суханова