Постанова

Іменем України

30 травня 2019 року

м. Київ

справа № 361/3423/13-ц

провадження № 61-62св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Михайлюка Сергія Івановича на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року у складі судді Фінагеєва В. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

У квітні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Марфін банк» (далі - ПАТ «Марфін банк»), назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» (далі - ПАТ «МТБ Банк»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог ПАТ «Марфін банк» посилалося на те, що 21 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк» (далі - ВАТ «Морський транспортний банк»), правонаступником якого є ПАТ «МТБ Банк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 00405/RК, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 92 738,91 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 09 % річних на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення до 20 лютого 2023 року. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 21 лютого 2008 року між ВАТ «Морський транспортний банк», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 00484rK, за яким поручитель відповідає перед кредитором в солідарному порядку в тому ж обсязі, що і позичальник. ОСОБА_1 не виконував взятих на себе зобов`язань, внаслідок чого станом на 20 лютого 2013 року в нього утворилася заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 125 620,33 доларів США, що за курсом Національного банку України (далі - НБУ) еквівалентно 1 004 251,19 грн. Враховуючи наведене, ПАТ «Марфін банк» просило стягнути солідарно з відповідачів на свою користь зазначену заборгованість та понесені судові витрати.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2013 року у складі судді Білик Г. О. позов задоволено. Стягнено солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін банк» заборгованість за кредитним договором від 21 лютого 2008 року № 00405/RК у розмірі 125 620,33 доларів США, що за курсом НБУ станом на дату розрахунку еквівалентно 1 004 251,19 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_2 на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2013 року. Роз`яснено ОСОБА_2 про її право оскаржити заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2013 року в порядку, встановленому главою 11 розділу ІІІ Цивільного процесуального кодексу України.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що процесуальним законом визначено спеціальний порядок перегляду заочного рішення судом, що його ухвалив лише за письмовою заявою відповідача. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення. Отже, відповідач, який бажає оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку, повинен дотриматися процедури перегляду такого рішення в суді першої інстанції.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи.

У грудні 2018 року представник ОСОБА_2 - адвокат Михайлюк С. І. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року, посилаючись на порушення цим судом норм процесуального права, а справу передати на розгляд до апеляційного суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 не порушувала встановлений законом порядок оскарження заочного рішення. Процесуальним законодавством не передбачено повноважень апеляційного суду на відмову в прийнятті апеляційної скарги.

У лютому 2019 року ПАТ «МТБ Банк» подало відзив на касаційну скаргу, в якому просило залишити її без задоволення, а ухвалу апеляційного суду - без змін, посилаючись на те, що це судове рішення є законним і обґрунтованим. Подаючи апеляційну скаргу на заочне рішення, ОСОБА_2 порушила процесуальні норми, оскільки нею не подавалася заява про перегляд такого рішення.

Рух справи в суді касаційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 11 січня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі.

24 січня 2019 року справа № 361/3423/13-ц надійшла до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, що у квітні 2013 року ПАТ «Марфін банк», правонаступником якого є ПАТ «МТБ Банк», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2013 року позов задоволено.

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на вищевказане рішення.

Відповідно до частини першої статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (частина четверта статті 287 ЦПК України).

Частинами другою та третьою статті 288 ЦПК України передбачено, що позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, ЦПК України передбачає дві форми перегляду заочного рішення: загальну (перегляд в апеляційному порядку) та спеціальну (перегляд судом, який виніс заочне рішення, за заявою відповідача).

При цьому до основних ознак апеляційного перегляду заочного рішення можна віднести наступні: а) здійснюється судом вищестоящої інстанції; б) апеляційну скаргу можуть подати сторони (відповідач лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення) та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки.

Таким чином, процесуальним законом визначено спеціальний порядок перегляду заочного рішення, який проводиться судом, що його ухвалив, і лише за письмовою заявою відповідача. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

Відмовляючи у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_2 на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2013 року, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 не зверталася із заявою про перегляд заочного рішення до суду першої інстанції, у зв`язку з чим не має права на його оскарження в апеляційному порядку.

Доводи заявника про те, що процесуальним законодавством не передбачено повноважень апеляційного суду на відмову в прийнятті апеляційної скарги, не заслуговують на увагу, оскільки вищенаведеними нормами процесуального права визначений порядок оскарження заочного рішення відповідачем, а без його дотримання відсутні правові підстави для відкриття апеляційного провадження у справі.

При цьому Верховним Судом враховано також і те, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2019 року, винесеною після постановлення оскаржуваної ухвали, залишено без задоволення заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2013 року. Отже, після постановлення оскаржуваної ухвали заявником було дотримано передбачений ЦПК України порядок перегляду заочного рішення, у зв`язку з чим вона не позбавлена можливості оскаржити його в апеляційному порядку.

Згідно з частиною третьою статті 401 та частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і відсутні підстави для його скасування.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

Щодо клопотання про розгляд касаційної скарги в судовому засіданні з повідомленням сторін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Михайлюк С. І. просив розглянути її в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи має бути проведений протягом п`яти днів після складання доповіді суддею-доповідачем колегією у складі трьох суддів у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Розгляд цієї справи в касаційному порядку проведений Верховним Судом за правилами статті 401 ЦПК України в порядку письмового провадження, в якому учасники справи не повідомляються про такий розгляд.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Михайлюка Сергія Івановича про розгляд касаційної скарги в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Михайлюка Сергія Івановича залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

М. Ю. Тітов