Головуючий в 1 інстанції Гноєвой С.С.
Доповідач Принцевська В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого суді Принцевської В.П.

суддів Баркова В.М., Мироненко І.П.

секретар Єфремова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 жовтня 2018 року у цивільній справі № 265/3984/18 за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту належності псевдоніму, заінтересована особа - Державна організація «Українське агентство з авторських та суміжних прав»,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя із заявою про встановлення факту належності псевдоніму. В обґрунтування заяви зазначав, що протягом 1995-1996 років ним були написані тексти пісень та музика для музичних альбомів «ІНФОРМАЦІЯ_3» та «ІНФОРМАЦІЯ_4». Вказані твори були ним створенні під псевдонімом ОСОБА_3 , що підтверджується письмовими свідченнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 Встановлення належності псевдоніму ОСОБА_3 , ніким не оспорюється, при цьому має для нього принципове значення для підтвердження його авторського права на написані ним твори. Відповідно до ст.. 14 Закону України «Про авторське право і суміжні права», одним з провідних прав автора є право вибирати псевдонім, зазначати і вимагати зазначення псевдоніма замість справжнього імені автора на творі і його примірниках і під час будь-якого його публічного використання. Псевдонім - вигадане ім`я, вибране автором чи виконавцем для позначання свого авторства. 16.06.2007 року ним було здійснено зміну імені з ОСОБА_8 на ОСОБА_2 . Також 17 грудня 2017 року Петровським районним судом міста Москва встановлено, що ним написано пісні під псевдонімом ОСОБА_3 . Отже зважаючи на те, що в даному випадку спір про право відсутній, просив задовольнити його заяву про встановлення юридичного факту належності йому псевдоніму ОСОБА_3 .

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_2 про встановлення факту належності псевдоніму задоволено. Встановлено факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , псевдоніму ОСОБА_3 .

З даним рішенням не погодився ОСОБА_1 і оскаржив його в апеляційному порядку. Він посилається на те, що рішенням апеляційного суду Донецької області від 1 вересня 2017 року частково задоволено його позов заявлений до Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» про визнання дій Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення заборгованості за договором, інфляційних витрат і трьох відсотків річних, пені та компенсації (упущеної вигоди). Визнано дії Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» незаконними в частині припинення виплат авторської винагороди ОСОБА_1 з 1 січня 2014 року. Стягнуто з Державної організації «Українське Агентство з авторських та суміжних прав» на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за Угодою № 9351 від 14.02.2006 року за період з 01.01.2014 року по 04.05.2017 року у розмірі 4386 грн. 70 коп., індекс інфляції від суми заборгованості за період з 01.01.2014 року по 04.05.2017 року у розмірі 1788 грн. 37 коп., 3% річних від простроченої суми заборгованості за період з 04.05.2014 року по 04.05.2017 року у розмірі 394 грн. 92 коп., пеню у відсотках у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми заборгованості за період з 04.05.2016 року по 04.05.2017 року у розмірі 745 грн. 24 коп. У позовних вимогах про стягнення з ДО «Українське Агентство з авторських та суміжних прав» компенсації упущеної вигоди у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, що становить 13780 грн. відмовлено.

В даному рішенні апеляційний суд встановив, що зі змісту угоди укладеної 1 серпня 1998 року між ОСОБА_1 і Державним агентством України з авторських і суміжних прав вбачається, що ОСОБА_1 вказав в документі як своє прізвище за паспортними даними, так і псевдонім « ОСОБА_3 ».

Також ОСОБА_1 додав до апеляційної скарги свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_2, з якого вбачається, що він є автором збірки музичних творів «ІНФОРМАЦІЯ_4» під псевдонімом ОСОБА_3 .

Заявник посилається на те, що в даному випадку існує спір про право між ним і ОСОБА_2 , а тому просить скасувати рішення суду і залишити заяву ОСОБА_2 про встановлення факту належності псевдоніму без розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник повністю підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити.

Заявник ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Представник заінтересованої особи - Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» до суду не з`явився, повідомлений про час і місце судового засідання судовою повісткою і телефонограмою, яка зареєстрована в журналі телефонограм за № 1340.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представників, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу з наступних підстав.

Частиною 2 п. 5ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно зі ст. 315 ч. 2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з вимогами статті 294 ч. 6 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Статтею 315 ч. 4 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Зі свідоцтва про зміну імені серія НОМЕР_1 від 16 червня 2007 року, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, вбачається, що ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селище Виноградне Новоазовського району Донецької області змінив ім`я на ОСОБА_2 , і в Книзі реєстрації змін імені 16 червня 2007 року зроблено відповідний актовий запис №20.

22 червня 2007 року позивачем отримано паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

4 травня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя із заявою про встановлення факту належності псевдоніму. В обґрунтування заяви зазначав, що протягом 1995-1996 років ним під псевдонімом ОСОБА_3 були написані тексти пісень та музика для музичних альбомів «ІНФОРМАЦІЯ_3» та «ІНФОРМАЦІЯ_4».

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 1 вересня 2017 року, яким частково задоволено позов ОСОБА_1 до Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення заборгованості за договором, інфляційних витрат і трьох відсотків річних, пені та компенсації (упущеної вигоди) встановлено, що зі змісту угоди укладеної 1 серпня 1998 року між ОСОБА_1 і Державним агентством України з авторських і суміжних прав вбачається, що ОСОБА_1 вказав в документі як своє прізвище за паспортними даними, так і псевдонім « ОСОБА_3 ».

Також ОСОБА_1 додав до апеляційної скарги свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_2, з якого вбачається, що він є автором збірки музичних творів «ІНФОРМАЦІЯ_4» під псевдонімом ОСОБА_3 .

Тобто в даному випадку між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 є спір про авторське право на збірку музичних творів «ІНФОРМАЦІЯ_4», написаних під псевдонімом ОСОБА_3 .

Статтею 315 ч. 4 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Статтею 374 ч. 1 п. 4 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 жовтня 2018 року скасувати і залишити заяву ОСОБА_2 про встановлення факту належності псевдоніму, заінтересована особа - Державна організація «Українське агентство з авторських та суміжних прав» без розгляду.

Заявник ОСОБА_2 в даному випадку має право подати відповідний позов на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 315 ч. 4, 374 ч. 1 п. 4 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 жовтня 2018 року скасувати і залишити заяву ОСОБА_2 про встановлення факту належності псевдоніму, заінтересована особа - Державна організація «Українське агентство з авторських та суміжних прав» без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді

Повний текст постанови виготовлено 10 червня 2019 року.

Суддя