ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/960/19
"16" жовтня 2019 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Іщенко І.М., при секретарі судового засідання Дудка В.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
20.06.2019 року до суду звернулася з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про спадщину від 13.06.2001 року. Крім неї, в будинку зареєстрований її колишній цивільний чоловік - ОСОБА_2 , останній фактично в будинку не мешкає з 2015 року, що є перешкодою у користуванні та розпорядженні належним їй майном. Тому, вона змушена звернутись до суду з даним позовом.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі (а.с. 21, 31).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час і день слухання справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось до суду з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 17, 20) та оголошення про виклик відповідача у справі на офіційному сайті суду (а.с. 30), заяви про слухання справи у його відсутності до суду не надійшло.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину належить житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.06.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Петриківської державної нотаріальної контори Мітлицькою Л.Г., зареєстрованого в реєстрі за №1747 (а.с. 5).
Згідно з довідкою про склад сім`ї № 691 від 06.06.2019, виданою виконкомом Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області за адресою: АДРЕСА_1 . АДРЕСА_1 Петриківського району Дніпропетровської області зареєстровано дві особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).
За інформацією Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 . зареєстрований за вищевказаною адресою з 12 січня 2010 року, що підтверджується довідкою № 1575 від 02.09.2019 року (а.с. 25).
Факт не проживання відповідача ОСОБА_2 в будинку по АДРЕСА_1 підтверджується актом № 1739 від 24.09.2019 року, складеним секретарем виконкому Єлизаветівської сільської ради Ніздрань К.Ю. в присутності трьох свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с. 32).
Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 фактично не проживає за даною адресою більше року, з 2015 року по теперішній час, суд вважає, що ОСОБА_2 втратив право користування цим житловим будинком, тим самим будуть усунуті перешкоди позивачу в користуванні його власністю.
Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України, а саме у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись ст. ст. 4, 10, 12-13, 80-81, 141, 223, 259, 264-265, 280-283 ЦПК України, ст. ст. 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 72, 150 ЖК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 особою, яка втратила право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: І. М. Іщенко