ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1501/19 Справа № 210/1529/18 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В.Є. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Лященко С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку зі смертю, -

В С Т А Н О В И Л А:

03 квітня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітньої дитини до ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку зі смертю батька. Просила стягнути з відповідача на її користь, 150 000 грн. (а.с.1-4).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку зі смертю - задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , суму моральної шкоди, в зв`язку зі смертю батька у розмірі 120 000 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат (а.с.42-43).

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» звернулося з апеляційною скаргою. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не враховано, що нещасний випадок стався частково з вини потерпілого, що підтверджується Актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 08.12.2011 року. Крім того, зазначає, що позивачем не наведено достатніх аргументів щодо обґрунтування саме зазначеної у позові суми завданої шкоди, а розмір моральної шкоди стягнутий судом першої інстанції не відповідає ні вимогам розумності, ні вимогам справедливості та критеріям ст. 23 ЦК України (а.с.45-48).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 10).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 27 років (а.с. 11).

Актом № 42 форми Н-5 спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 08 грудня 2011 грудня о 09 годині 30 хвилин встановлено, що майстер з ремонту електрообладнання ОСОБА_3 оформив наряд-допуск на виконання робіт в електроустановках, після чого черговий електромонтер виконав відключення комірок з 1-ї по 5-у, а відключення з 6-ї до 7-ї йому не вдалося. Після цього, майстер ОСОБА_3 не вніс зміни до наряду допуску і роботи почали виконувати на всіх дільницях. В результаті чого ОСОБА_2 , який спробував виконати роботи у комірці 6, був смертельно травмований напругою (а.с. 13-16).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що смерть ОСОБА_2 сталася в результаті нещасного випадку при виконанні ним трудових обов`язків, у зв`язку із чим поклав обов`язок відшкодувати шкоду завдану смертю батька на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 ст. 43, ч.1 ст.46 Конституції України встановлюють, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до норм ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно зі ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачем), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі по тексту - Постанова) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні та з чого він при цьому виходить.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин справи. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Колегія суддів вважає, що розмір відшкодування суд першої інстанції визначив виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи ступінь моральних страждань і переживань завданих втратою рідної людини. Донька втратили підтримку з боку батька, що тягне за собою порушення нормальних життєвих зв`язків та необхідності докладання значних додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв`язку з чим, доводи апеляційного скарги про необґрунтованість розміру моральної шкоди колегія суддів вважає безпідставними.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача, щодо відсутності обов`язку ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» відшкодувати позивачу моральну шкоду, так як нещасний випадок стався частково з вини потерпілого, колегія суддів вважає не обґрунтованими, оскільки згідно ч.1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників в галузі охорони праці, однак відповідачем не було забезпечено дотримання працівниками підприємства техніки безпеки.

Доводи представника відповідача в частині відсутності вини підприємства через знаходження в причинно-наслідковому зв`язку дій потерпілого з наслідками, що настали, не можуть бути прийнятими судом, оскільки обов`язок роботодавця створити безпечні умови праці - прямо передбачені чинним законодавством, а тому позивач має право на відшкодування моральної шкоди в розумінні ст. 1167 ЦК України.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування вказаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: