Справа № 428/3741/19
Провадження №2/428/1512/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Бондаренко К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьк Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , неповнолітнього ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_4 від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , неповнолітнього ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що ОСОБА_1 є власником житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . У вищезазначеній квартирі разом з позивачем зареєстровані її сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Відповідач ОСОБА_2 в зазначеній квартирі не проживає з вересня 2014 року і відсутній без поважних причин, а неповнолітній ОСОБА_3 - з серпня 2018 року. Вони виїхали до іншого місця проживання до Російської Федерації, забравши свої речі. За комунальні послуги відповідачі не сплачують, чим порушують її права і змушують нести додаткові витрати. Відповідачі добровільно не бажають знятися з реєстрації. Наявність реєстрації відповідачів у квартирі порушують її права та інтереси, як власника квартири, оскільки створюють перешкоди у здійсненні нею права користування вказаною квартирою, а саме при оформленні житлово-комунальної субсидії. Оскільки відповідачі відсутні за місцем реєстрації більше ніж один рік, то втратили право користування вказаною квартирою. Позивач просить визнати відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, до суду надали письмову заяву про розгляд справи без його участі, в якій визнав позовні вимоги.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області Шарнікова І.І. в судове засідання не з`явилася, до суду надала письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника, в якій заперечувала щодо позовних вимог.

Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з правовою позицією Постанови Верховного суду України від 16.01.2012 року по справі №6-57цс11 за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

В судовому засіданні встановлено, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується копією договору міни квартири від 08.02.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Лопатенком В.В. та копією реєстраційного надпису на правовстановлюючому документі від 23.02.2001 року №506.

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 19.03.2019 року №6741, виданої відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради Луганської області, за адресою: АДРЕСА_1, станом на 19.03.2019 року зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідно до копії домової книги для реєстрації громадян, що проживають за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з копією заяви ОСОБА_2 від 22.04.2019 року, останній проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії заяви ОСОБА_3 від 22.04.2019 року, останній проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 має інше місце проживання і не мешкає в спірній квартирі, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.

Розглядаючи справу по суті, суд також приймає повне визнання позову відповідачем ОСОБА_2 , яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, і вважає, що позовні вимоги в частині визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування спірною квартирою, підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог визнати неповнолітнього ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житлом, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 176 СК України батьки зобов`язані передати у користування дитини майно, яке має забезпечити її виховання та розвиток. Права батьків та дітей на користування житлом, яке є власністю когось із них, встановлюються законом.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Згідно з ч. 2-3 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , на момент розгляду справи він є неповнолітнім. Крім того, позивач у справі ОСОБА_1 - це його мати.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що неповнолітній ОСОБА_3 має право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є його мати і не може бути позбавлений права користування ним. Крім того, іншого житла неповнолітня дитина не має.

Також суд враховує висновок Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області від 16.05.2019 року №2951, який вважає недоцільним позбавлення неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , права користування житлом.

При цьому суд не приймає визнання позову неповнолітнім ОСОБА_3 , оскільки визнання позову суперечить Закону України «Про охорону дитинства».

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання неповнолітнього ОСОБА_3 таким, що втратив право користування спірним житлом, та відзначає, що в цьому випадку права та інтереси дитини превалюють над правом позивача отримати субсидію для оплати комунальних послуг.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору у сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 354-355, Перехідними положеннями ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, б-р Дружби Народів, б. 32.

Представник третьої особи: Шарнікова Ірина Іванівна, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, б-р Дружби Народів , б. 32 .

Суддя Ж. І. Кордюкова