Справа № 148/543/19
Провадження № 22-ц/801/1137/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковганич С. В.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 рокуСправа № 148/543/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивіль-них справах:

судді-доповідача Денишенко Т.О.,

суддів Рибчинського В.П., Голоти Л.О.,

за участі секретаря судового засідання Топольської В.О., розглянувши за прави-лами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових за-сідань апеляційного суду цивільну справу за скаргою

ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій заступни-

ка начальника Тульчинського районного відділу Державної виконавчої слу-

жби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області

Хлопотіна Олександра Володимировича щодо зміни розміру аліментів, зо-

бов'язання здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тульчинсь-кого районного суду Вінницької області від 01 квітня 2019 року, постановлену у приміщенні суду у м. Тульчині Вінницької області за головування судді Ков-ганича С.В., повний текст якої складений 02 квітня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

19 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся у Тульчинський районний суд Вінницької області зі скаргою на дії заступника начальника Тульчинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ( далі - ВДВС ГТУЮ ) у Вінницькій області Хлопотіна О.В. про визнання цих дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню ВП № 35324206. Скарга мотивована тим, що згідно судових рішень 2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання двох мало-літніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 500,00 гривень щомісячно на кожну з доньок до досягнення ними повноліття. При ознайомленні з матеріа-лами виконавчого провадження скаржнику стало відомо, що державний викона-вець самостійно, на власний розсуд, всупереч вимогам законодавства, почина-ючи з вересня 2018 року змінив розмір аліментів, визначивши їх у сумі 972,00 гривні на кожну дитину щомісячно. Своїми протиправними, на думку ОСОБА_1., діями державний виконавець змінив зміст виконавчого листа, що не пе-редбачено чинним законодавством, оскільки зміна розміру аліментів можлива виключно за рішенням суду. ОСОБА_1 просив суд визнати неправомірни-ми дії суб`єкта оскарження щодо зміни з вересня 2018 року розміру визначених судом у твердій грошовій сумі аліментів з 500,00 гривень щомісячно на кожну дитину на 972,00 гривні щомісячно на кожну з доньок та зобов`язати держав-ного виконавця Хлопотіна О.В. здійснити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні ВП № 35324206, починаючи з вересня 2018 року, застосовуючи розмір визначених судом аліментів у сумі 500,00 гри-вень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття ( а. с. 1-3 ).

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 01 квітня 2019 року у задоволенні скарги боржника ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі ( а. с. 34, 38-40 ).

Не погоджуючись із постановленою судом першої інстанції ухвалою, ОСОБА_1. оскаржує її в апеляційному порядку, просить дану ухвалу скасува-ти, ухвалити нове рішення про задоволення вимог його скарги повністю або з урахуванням встановлених судом обставин прийняти інше рішення, передбаче-не статтею 374 ЦПК України. Скаржник вважає оскаржувану ухвалу незакон-ною, постановленою за невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи, неправильного застосування ( тлумачення ) норм матеріаль-ного права (а. с. 52-55 ).

Правом подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористалися.

Ухвалою апеляційного суду від 16 травня 2019 року ( а. с. 74 ) клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляцій-ної скарги задоволене частково, йому відстрочено сплату судового збору до ви-рішення справи апеляційнийм судом.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча в установленому по-рядку повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать до-дані до справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправ-лення. Будь-яких заяв про відкладення розгляду справи за поважних причин су-ду не надходило. Апеляційний суд у відповідності з нормами статті 372 ЦПК України ухвалив розглянути дану справу за апеляційною скаргою у відсутності учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, проа-налізувавши наявні в ній докази в їх сукупності, перевіривши законність, об-ґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апе-ляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задо-воленню не підлягає.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом першої інстанції встановлені та не оспорюються учасниками справи наступні фактичні обставини справи.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 05 листопада 2012 року рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 24 вересня 2012 року змінене, ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання двох неповнолітніх доньок у розмірі 500,00 гривень що-місячно на кожну дитину, починаючи з 10 серпня 2012 року до досягнення діть-ми повноліття. На виконання рішення апеляційного суду 15 листопада 2012 ро-ку виданий виконавчий лист. 20 листопада цього ж року державним виконав-цем ВДВС Тульчинського районного управління юстиції відкрите виконавче провадження № 35324206 з примусового виконання вказаного виконавчого лис-та. Станом на 25 лютого 2019 року згідно розрахунку державної виконавчої служби у ОСОБА_1 утворилася заборгованість з виплати аліментів в сумі 49 340,00 гривень.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції, ке-руючись нормами статей 182, 192 СК України, Законів України «Про виконавче провадження», «Про Державний бюджет України на 2018 рік», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних перед-умов для посилення захисту права дитини на належне утримання», що набрав чинності 28 серпня 2018 року, наголосив на законодавчо встановленому з 28 серпня 2018 року рівні розміру стягуваних з боржників аліментів, який не пови-нен бути меншим мінімально гарантованого розміру, передбаченого СК Украї-ни, а саме згідно частини другої статті 182 СК України мінімальний гарантова-ний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З 28 серпня 2018 року внесені зміни до статті 71 Закону України «Про вико-навче провадження», згідно яких державний виконавець повинен стягувати алі-менти з боржника у визначеному виконавчим документом розмірі, але не мен-ше мінімального гарантованого розміру, встановленого частиною другою статті 182 СК України.

Суд дійшов висновку про те, що суб`єкт оскарження, починаючи з вересня 2018 року законно стягував з ОСОБА_1 аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, що становить 972,00 грив-ні на кожну дитину. Збільшення прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку не є підставою для для зміни розміру аліментів у судовому порядку, адже для такої зміни саме в судовому порядку згідно статті 192 СК України є зміна матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення стану здоров`я боржника чи стягувача, інші випадки, передбачені чинним законодвством.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, викла-деними в оскаржуваній ухвалі від 01 квітня 2019 року, оскільки вони є правиль-ними, об`єктивними, такими, що грунтуються на нормах законодавства, яке ре-гулює виниклі правовідносини.

Мотиви апеляційної скарги ОСОБА_1 стосуються виключно того, що державний виконавець не вправі самостійно змінювати розмір аліментів, визна-чених судом у твердій грошовій сумі, оскільки, на думку скаржника, це є вик-лючними повноваженнями суду. Зазначаючи норму СК України щодо визна-чення мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, скаржник наголошує на врахуванні її за обставин, які беруться судом до уваги при визна-ченні розміру аліментів.

З доводами апеляційної скарги погодитися не можна, вони є однобічними, суб'єктиними, такими, що не узгоджуються із законодавчими нормами, які ре-гулюють спірне питання, спрямованими на уникнення сплати заборгованості з аліментів на утримання двох неповнолітніх доньок.

Відповідно до частини першої, пункту першого частини другої статті 18 За-кону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів з примусового виконання рішень, неупере-джено, ефективно, своєчасно, у повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Викона-вець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що дії заступника на-чальника Тульчинського районного відділу Державної виконавчої служби Го-ловного територіального управління юстиції у Вінницькій області Хлопотіна О.В. щодо визначення розміру заборгованості ОСОБА_1 з аліментів на утримання своїх дітей відповідно до норм Законів України «Про виконавче провадження», «Про Державний бюджет України на 2018 рік», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних перед-умов для посилення захисту права дитини на належне утримання» є вірними, вчиненими на пряме виконання своїх обов'язків як посадової особи органу ДВС.

Як наслідок ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_1 - без задоволення. Враховуючи ухвалу апеля-ційного суду від 16 травня 2019 року про відстрочку скаржнику сплати судово-го збору до вирішення справи, наразі необхідно вирішити по суті питання про стягнення на користь держави належного судового збору у зв'язку з апеляцій-ним провадженням у цій цивільній справі.

Відповіднодо статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріаль-ного і процесуального права. Оскаржувана ухвала Тульчинського районного су-ду Вінницької області від 01 квітня 2019 року, як зазначалося, постановлена з додержанням вимог закону, що у відповідності зі статтею 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а судової ухвали без змін.

Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволен-ня.

Ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 01 квітня 2019 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 про ви-знання неправомірними дій заступника начальника Тульчинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Хлопотіна Олександра Володимировича щодо зміни розміру аліментів, зобов'язання здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народжен-ня, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь держави судо-вий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції в сумі 384,20 гривні.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, од-нак вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду про-тягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 14 червня 2019 року.

Суддя-доповідач Т.О. Денишенко

Судді В.П. Рибчинський

Л.О. Голота