пр. № 4-с/759/51/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі

Головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Шелудько В.В.

за участю приватного виконавця Кошарського О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарського Олександра Володимировича,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року представник ПАТ «Дельта Банк» Козярин Д. Ю. звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарського О.В. по виконанню виконавчого листа № 759/18766/14-ц виданного 21.03.2016 р. Святошинським районним судом м. Києва щодо солідарного стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за кредитним зобов`язанням в розмірі 280175,71 грн. , та просить: визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського Олександра Володимировича, щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання № 759/18766/14-ц від 21.03.2016 року виданого Святошинським районним судом міста Києва; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського Олександра Володимировича прийняти до виконання виконавчий документ № 759/18766/14-ц від 21.03.2016 року виданого Святошинським районним судом міста Києва та винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

В обгрунтування вимог скаржник посилається на винесення приватним виконавцем 20.11.2018 р. повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки відсутня дата народження боржника.Проте, зазначення у виконавчому листі дати народження боржника не було обов`язковим.

Тому підстави для звернення до суду, що видав виконавчий документ для виправлення описки - відсутні, а у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського О.В. не було підстав для відмови у прийнятті до виконання виконавчого документа № 759/18766/14-ц виданого 21.03.2016 року Святошинським районним судом міста Києва, а також вважає, що дії приватного виконавця у даному випадку свідчать про те, що виконавець своїми непрофесійними діями та бездіяльністю, порушив законні інтереси стягувана, а саме, не прийняв до виконання виконавчий документ посилаючись на нову редакцію закону, а не на ту, яка діяла на момент винесення рішення і видачі виконавчого листа Святошинським районним судом на підставі чого й було направленого повідомлення про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання.

У зв`язку з чим, ПАТ «Дельта Банк», звертається до суду для захисту своїх прав та інтересів як стягувач.

Представник скаржника в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду скарги.

У судовому засіданні приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кошарський О.В. заперечував проти задоволення даної скарги, оскільки пред`явлений 05.11.2018 р. виконавчий документ не відповідає вимогам п. 6 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження». Також посилається на пропущення строку для звернення з виконавчим листом до виконання, оскільки, як зазначено у виконавчому листі, строк пред`явлення виконавчого листа до 05.05.2016 р.

Суд, дослідивши матеріали скарги, встановив наступне.

Відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва від 05.03.2015 р. стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним зобов`язанням в розмірі 280175,71 грн. (а.с. 123-126).

Два виконавчі листи по даній справі отримані представником ПАТ «Дельта Банк» Самойловою Є.О. 18.03.2016 р. (а.с. 131).

За результатами розгляду заяви № 7729/18 від 05.11.2018 р. щодо примусового виконання виконавчого листа № 759/18766/14-ц, 20.11.2018 р. приватним виконавцем винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки він не відповідає вимогам п. 6 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме відсутня дата народження боржника (а.с. 136).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушені їх права чи свободи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (тут і далі по тексту в редакції від 28.12.2016 року, чинній на час винесення оскаржуваної постанови), державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснює сторонам їхні права і обов`язки.

Згідно ч.3 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; за згодою власника використовувати приміщення, у тому числі комунальної власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для перевезення майна; звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення; звертатися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, про роз`яснення змісту документа; звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи Національної поліції; залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, поліцейських, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; застосовувати під час провадження виконавчих дій відеозапис, фото- і кінозйомку; у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням поліцейських, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським об`єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням; у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Статтею 32 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно п.2 ч.1 та ч.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт.

Скаржник посилається на відсутність підстав для відмови у прийнятті до виконання виконавчого документа № 759/18766/14-ц виданого 21.03.2016 року Святошинським районним судом міста Києва, оскільки зазначення у виконавчому листі дати народження боржника не було обов`язковим, посилаючись на те, що даний виконавчий документ був виданий 21.03.2016 р., тобто ще до прийняття нової редакції ЗУ «Про виконавче провадження».

Проте, необхідно зазначити, що по-перше, скаржник пропустив строк для звернення з виконавчим листом до виконання, оскільки, як зазначено у виконавчому листі, строк пред`явлення виконавчого листа до 05.05.2016 р., а скаржник звернувся до приватного виконавця із заявою щодо примусового виконання виконавчого листа № 759/18766/14-ц лише 05.11.2018 р. По-друге, скаржник не звертався із заявами про поновлення пропущенного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.Однак, у випадку поновлення такого строку, звертаючись із заявою про відкриття виконавчого провадження 05.11.2018 р. - такий виконавчий документ мав відповідати вимогам, передбачених п. 6 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» на час його видачі.

Враховуючи наведене, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.12, 13,81,89, 447-451, Законом України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарського Олександра Володимировича, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя І.Ю.Миколаєць