ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/3663/18

Провадження № 22-ц/818/4486/19

18 жовтня 2019 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 02 липня 2019 року у складі судді Букреєвої І.А. по справі № 643/3663/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я.

В обґрунтування позову зазначає, що 17 квітня 2017 року ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 наніс їй сім ударів кулаком правої руки в область обличчя, спричинивши легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вироком Великобурлуцького районного суду Харківської області від 20 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України.

Тілесні ушкодження, що були їй заподіяні, викликали необхідність її стаціонарного лікування, яке вона проходила у період з 24 квітня 2017 року по 04 травня 2017 року у КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня № 30».

Злочинні дії ОСОБА_2 спричинили їй моральну шкоду. Вона зазнала фізичних страждань від болю, який тривав під час заподіяння ушкоджень, а також при подоланні їх наслідків, також відчувала страх непередбачуваності наслідків такого побиття та страх загрози своєму життю. Відчуття безпорадності та безправ`я принижували її гідність. Неможливість виходу на вулицю з понівеченим обличчям вплинуло на порушення життєвих зав`язків та спілкування з людьми.

Розмір відшкодування заподіяної їй моральної шкоди оцінює в 43753,35 грн. , просить стягнути 43753,35 грн. з відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково. Його матеріальне становище, доходи та обов`язки по оплаті аліментів та утриманню батьків не дають змоги сплатити таку велику суму моральної шкоди , яку просить позивачка. Визнає розмір компенсації моральної шкоди- 5 000 грн. Вимоги щодо розміру моральної шкоди позивачем не доведено . У потерпілої виникла упереджена оцінка своїх понесених страждань, не надано доказів глибини душевних та фізичних страждань потерпілої, погіршення становища тощо.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 02 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я 15 000 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що враховуючи протиправні дії відповідача та виходячи з засад достатності, розумності в рахунок відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню 15000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду у частині відмови у задоволенні позову скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким задовольнити позов.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди нею враховано, що шкода заподіяна в результаті суспільно небезпечного діяння (злочину); шкода заподіяна умисно; комплексність, силу та глибину шкоди (фізичний біль, страх за життя та здоров`я, приниженні честі та гідності, хвилювання за дітей, порушення нормальних життєвих зв`язків під час лікування, тощо.

При визначенні розумного та справедливого розміру відшкодування моральної шкоди також враховані критерії, що сформовані в практиці Європейського суду з прав людини, національній правозастосовчій практиці та наукових джерелах, за якими суд призначає відшкодування у розмірі 2500 євро, що в гривневому еквіваленті складає 72922,5 грн. Також зазначає, що характер та ступінь небезпечності порушення права на ефективний доступ до суду (виконання державною судового рішення) близькі до характеру та ступеня небезпечності заподіяння легких тілесних ушкоджень, то заподіяння легкої шкоди здоров`ю становить коефіцієнт 0,03. Виходячи з середнього розміру моральної шкоди, спричиненої порушенням права на виконання державою судового рішення, та його співвідношенням зі шкодою, заподіяної легким ушкодженням здоров`я, то сума відшкодування за останню становить 43753,35 грн. (розрахунок: 1:0,05x0,03x72922,5=43753,35).

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, дослідив матеріали справи та обговорив доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 17 квітня 2017 р. ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, наніс своїй дружині ОСОБА_1 сім ударів кулаком в область обличчя, спричинивши останній легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вироком Великобурлуцького районного суду Харківської області від 20 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України; вирок набрав чинності.

У зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень в період з 24 квітня 2017 року по 04 травня 2017 року ОСОБА_3 перебувала на лікуванні у КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня № 30».

Статтею 23,1167 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.

Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Європейський суд з прав людини вказує, що перше речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) вимагає від держав, серед іншого, запровадження законодавчих та адміністративних механізмів, спрямованих на забезпечення ефективного стримування загроз праву на життя у контексті як державної, так і приватної діяльності, під час здійснення якої право на життя може опинитися під загрозою (рішення у cправі «Енерюлдіз проти Туреччини»). Якщо порушення права на життя чи тілесну недоторканість не здійснюється навмисно, позитивне зобов`язання за статтею 2 Конвенції щодо створення ефективної судової системи не обов`язково вимагає надання кримінально-правового засобу правового захисту в кожному випадку (рішення у справі «Во проти Франції»).

Ґрунтуючись на природно-правових засадах розумності й добросовісності, суд бере до уваги вразливість становища позивачів, ступінь важливості для їх предмета спору та, відповідно, необхідність вияву суб`єктами правозастосування особливої сумлінності при розгляді справи цієї особи.

При оцінці обґрунтованості вимог позивачів у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат.

З огляду на моральну зумовленість виникнення інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

Обгрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що вона зазнала фізичних страждань від болю, який тривав під час заподіяння ушкоджень - сім ударів кулаком в обличчя, які призвели до закритого перелому кісток носа зі зміщенням, з синцем та садном в області перенісся, закритої черепно-мозкової травма у вигляді струсу головного мозку з синцями в лівій та правій навколоочній ділянці і синця в області лівої щоки. Під час нанесення багатьох ударів по обличчю особою, яка знаходилася в стані алкогольного сп`яніння та є набагато сильнішою, вона відчувала страх непередбачуваності наслідків такого побиття та страх загрози своєму життю та відчуття безпорадності. Побиття відбувалося в присутності інших осіб, в тому числі її неповнолітнього сина та вона також хвилювалася за фізичну та психічну безпеку своєї дитини. Тривалий час вона проходила лікування, в тому числі, знаходилася в стаціонарі та хвилювалась, що їй не вдасться відновити поневічене обличчя. Вона не могла приділити належної уваги своїм дітям , а також неможливість виходу на вулицю з поневіченим обличчям вплинуло на порушення життєвих зав`язків та спілкування з людьми.

Враховуючи, що ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, внаслідок якого позивач отримала тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, беручи до уваги їх характер, обставини спричинення шкоди, фізичні та моральні страждання позивачки, лікування та наслідки ушкоджень, виходячи з засад розумності та справедливості та усталеної судової практики суд вважає можливим збільшити розмір грошової компенсації моральної шкоди з 15000 грн. до 30000 грн.

Рішення суду підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2,376, 381-384 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 02 липня 2019 року змінити.

Збільшити розмір відшкодування моральної шкоди, стягнутий з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) з 15000(п`ятнадцяти тисяч) грн. до 30000(тридцяти тисяч) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 жовтня 2019 року.

Головуючий А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко