ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5741/19 Справа № 201/3250/19 Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С. С. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства "Альфа-Банк" на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства "Альфа-Банк", треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Іщенко Наталія Дем`янівна про визнання недійсним застереження про задоволення вимог іпотекодержателя,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до акціонерного товариства "Альфа-Банк" про визнання недійсним застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

З метою забезпечення вказаного позову, позивачка надала суду заяву про забезпечення позову, у якій остання просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а також до набрання законної сили рішенням у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо переоформлення права власності нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в позасудовому порядку.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2019 року вказану заяву ОСОБА_1 задоволено частково, а саме, до набрання законної сили рішенням заборонено будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо переоформлення права власності на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в позасудовому порядку. У задоволенні іншої частини вимог заяви про забезпечення позову відмовлено.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка звертаючись до суду із даною заявою не навела правових підстав заявляти вимоги про забезпечення позову, саме шляхом накладення арешту, а тому виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника про забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку, що існує реальна загроза невиконання судового рішення у випадку прийняття його на користь позивачки, тому заявлені вимоги про забезпечення позову в частині заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо переоформлення права власності на спірне нежитлове приміщення є обґрунтованими та співмірним заявленим позовним вимогам.

В апеляційній скарзі акціонерне товариство "Альфа Банк" , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просило вказану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції у односторонньому порядку обмежує права та свободи іпотекодержателя - АТ "Альфа Банк", що є неприпустимим. Крім того, апелянт зазначає, що позивачкою не надано жодного документу, який би підтверджував, що нерухоме майно можу бути відчужене на користь третіх осіб.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені вимоги про забезпечення позову в частині заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо переоформлення права власності на спірне нежитлове приміщення є обґрунтованими та співмірним заявленим позовним вимогам. При цьому суд відмовив у накладенні арешту на спірну нерухомість, оскільки арешт є крайнім заходом забезпечення позову та полягає у проведенні опису майна, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користуватися майном або його вилученні у власника.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпечено накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Колегія суддів вважає, що обраний вид забезпечення позову є цілком співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки між сторонами дійсно існує спір щодо нерухомого майна.

А тому, враховуючи наявність спору та обставин, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, суд першої інстанції вірно вирішив питання забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо переоформлення права власності на спірне нежитлове приміщення.

Колегією суддів не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, а тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку саме про необхідність часткового вжиття заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції у односторонньому порядку обмежує права та свободи іпотекодержателя - АТ "Альфа Банк", а також те, що позивачкою не надано жодного документу, який би підтверджував, що нерухоме майно можу бути відчужене на користь третіх осіб, колегія судді вважає безпідставними та такими, що не дають підстав для її задоволення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді вказаної заяви, судом першої інстанції було дотримано вимоги процесуального закону, а тому оскаржувана ухвала як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Альфа-Банк" - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко