Справа № 202/1098/18
Провадж. 2/202/209/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 травня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді - Бєльченко Л.А.

при секретарі Гемай В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі у спрощеному проваджені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду з цим позовом, позивач просив зобов`язати відповідача укласти з ним типовий договір про користування електричною енергією. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що він на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів від 03.07.1996 року є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 . Власником іншої частини квартири була його мати, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Він, позивач, звернувся до державної нотаріальної контори за оформленням спадкових прав після смерті матері. З часу смерті матері він став єдиним користувачем цієї квартири.

22.05.2017 року він звернувся до відповідача з заявою про укладання з ним договору про користування електричною енергією. До того договори про отримання житлово-комунальних послуг були укладені з його матір`ю. Для укладання договору про користування електричною енергією ним відповідачеві було надано: копію паспорта, реєстраційний номер облікової картки платника податків, свідоцтво про право власності на житло. Проте відповідач безпідставно відмовив йому в укладенні договору. Тому просив задовольнити його позов.

В судовому засіданні позивач і його представник, адвокат Яструб О.П. підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити.

Представник відповідача АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» позовні вимоги не визнала, зазначивши, що позивач дійсно звертався до АТ«ДТЕК Дніпровські електромережі» з заявою про укладання з ним договору про користування електричною енергією та на підтвердження права власності на квартиру АДРЕСА_1 позивач надав витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі після смерті ОСОБА_2 і копію свідоцтва про право власності на житло від 03.07.1996 року. Проте доказів, підтверджуючих державну реєстрацію права власності на указану квартиру, ОСОБА_1 не надав і тому не було зрозуміло, чи зареєстровано у ЄДР за позивачем майно після смерті ОСОБА_2 Представник відповідача вважає позовні вимоги позивача безпідставними і надуманими, тому просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

З`ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів 03.07.1996 року, позивач ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Остання померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час позивач один проживає у зазначеній квартирі, що підтверджується довідкою про склад сім`ї (а.с.10,11,87).

В 2017 році позивач звернувся до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з заявою про укладання з ним договору про користування електричною енергією за вище указаною адресою. Але відповідач з ним такий договір не уклав, посилаючись на те, що право власності ОСОБА_1 на квартиру не зареєстроване в установленому законом порядку.

Законом «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово - комунальні послуги. Житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку, встановленому законодавством, забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях.

Згідно з положенням п.1.2 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 (далі Правил) споживачі електричної енергії - фізичні особи, які з метою задоволення власних побутових потреб, споживають електроенергію для потреб електроустановок, що належать їм за ознакою права власності або права користування.

Частиною першою статті 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбачених договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

У пункті 3 Правил зазначено, що для укладання договору необхідно надати: копію паспорта, копію реєстраційного номеру платника податків, документ, що підтверджує право власності чи користування об`єктом або земельною ділянкою.

Встановивши, що позивач під час звернення до відповідача з заявою про укладання договору про користування електричною енергією надав: копію паспорта, копію реєстраційного номеру платника податків, документ, що підтверджує право власності, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі після смерті ОСОБА_2 (матері позивача), суд вважає, що у відповідача булі наявні підстави для укладання з ним Договору.

Суд критично ставиться до посилань представника відповідача на те, що право власності відповідача не було зареєстровано у встановленому законом порядку і це унеможливлювало укладання з ним договору про користування електричною енергією, оскільки Правила передбачають можливість укласти Договір як з власником, так і з користувачем житлового приміщення. Позивач надав відповідачеві не тільки правовстановлюючий документ, а й копію паспорта, де наявна його реєстрація за адресою, а також доказ на підтвердження смерті іншого співвласника квартири, його матері, що надавало можливість укласти договір без згоди іншого співвласника.

Суд вважає, що зазначене дозволяло відповідачеві укласти з позивачем договір про користування електричною енергією за адресою, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704.80 грн.

Керуючись ст.ст.4, 5, 10,13,81,89,141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити .

Зобов`язати Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» укласти з ОСОБА_1 типовий договір про користування електричною енергією за адресою : АДРЕСА_2 .

Стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» ( м. Дніпро, шосе Запорізьке, 22,КОД ) на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення набирає законної сили після подачі апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення через суд першої інстанції.

Суддя Бєльченко Л.А.