Справа № 344/7069/19
Провадження № 22-ц/4808/782/19
Головуючий у 1 інстанції Шамотайло О. В.
Суддя-доповідач Фединяк
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)

суддів: Бойчука І.В., Девляшевського В.А.

секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» про визнання додаткової угоди № 1 недійсною, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 19 квітня 2019 року, постановлену у складі судді Шамотайло О. В. у м.Івано-Франківську,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» про визнання додаткової угоди № 1 недійсною.

Позовна заява мотивована тим, що перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_3 , останній уклав з ТОВ «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» договір купівлі-продажу від 14 серпня 2014 року нерухомого майна - квартири площею 70,67 кв.м., що знаходиться в будинку 1,2 в комплексі багатоквартирних житлових будинків у межах вулиць ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Бельведерська у м. Івано- Франківську, яке буде створене в майбутньому. Згідно довідки ТОВ «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» від 3 березня 2015 року № 0303-01 ОСОБА_3 , на виконання умов цього договору сплачено 487 623 грн. Вважає, що внесені подружжям грошові кошти в період шлюбу та наступне завершення будівництва і здачі в експлуатацію квартира, є спільною сумісною власністю подружжя. Однак, їй стало відомо про переведення прав по вищевказаному договору на іншу особу, а саме ОСОБА_7 , яка є матір`ю відповідача. Так, 30 березня 2017 року укладено додаткову угоду №1 до договору купівлі- продажу нерухомого майна, яке буде створене в майбутньому, укладеного 14 серпня 2014 року, якою переведено права та обов`язки покупця за вказаним договором з ОСОБА_3 на ОСОБА_7 . Посилаючись на те, що угоду про переведення прав на іншу особу укладено без її відома та згоди, просила визнати недійсним додаткову угоду №1, укладену між товариством з обмеженою відповідністю «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД», ОСОБА_3 та ОСОБА_7 30 березня 2017 року, до договору купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створене в майбутньому від 14 серпня 2014 року між товариством з обмеженою відповідністю «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» та ОСОБА_3 .

Разом з позовною заявою представник Остапишин Н. М. ОСОБА_2 . 19 квітня 2019 року звернувся в суд з заявою про забезпечення позову. Заяву мотивовано тим, що ним подана позовна заява про визнання недійсними додаткову угоду №1, укладену між товариством з обмеженою відповідністю «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД», ОСОБА_3 та ОСОБА_7 30 березня 2017 року, до договору купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створене в майбутньому від 14 серпня 2014 року між товариством з обмеженою відповідністю «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» та ОСОБА_3 . Предметом договору є квартири площею 70,67 кв.м., що знаходиться в будинку 1,2 в комплексі багатоквартирних житлових будинків у межах вулиць ОСОБА_5 , ОСОБА_8 . Заявнику стало відомо, що на дану квартиру оформлено новий договір з ОСОБА_7 Крім того, дане майно, яке буде створене в майбутньому є предметом поділу майна подружжя і існує загроза відчуження саме цього майна, що унеможливить виконання рішення суду та захисту порушених прав позивача. Просить забезпечити позов шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» передавати у власність квартиру площею 70,67 кв.м., що знаходиться в будинку 1,2 в комплексі багатоквартирних житлових будинків у межах вулиць ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Бельведерська у м. Івано-Франківськ іншим особам, які не передбачені договором від 14 серпня 2014 року, укладеним між ТОВ «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» та ОСОБА_3

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 19 квітня 2019 року в задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 Поляка П.П. про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» про визнання додаткової угоди №1 недійсною відмовлено.

На дану ухвалу представник ОСОБА_1 . ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали з постановлення нової про задоволення заяви про забезпечення позову, вказуючи на порушення судом норм процесуального права. Зазначає, що із заяви про забезпечення позову вбачаються очевидні ознаки того, що невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Крім того, сторони під час шлюбу, відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створене в майбутньому, від 14 серпня 2014 року укладеного між ТОВ «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» та відповідачем, сплатили повну вартість квартири площею 70,67 кв.м., що знаходиться в будинку 1,2 в комплексі багатоквартирних житлових будинків у межах вулиць ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Бельведерська у м. Івано-Франківськ. Отже, у сторін виникли майнові права на вказану квартиру. 30 березня 2017 року укладена Додаткова угода № 1 до договору купівлі-продажу за якою права покупця з ОСОБА_3 передані його матері ОСОБА_7 . Отже, наявність оспорюваної додаткової угоди № 1 про переведення прав покупця з ОСОБА_3 на його матір ОСОБА_7 надає останній можливість оформити право власності на квартиру, яка будується, і тим самим буде порушено права позивача. Невжиття заходів забезпечення позову позбавить позивача ефективного захисту та поновлення порушених майнових прав на квартиру площею 70,67 кв.м., що знаходиться в будинку 1,2 в комплексі багатоквартирних житлових будинків у межах вулиць ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Бельведерська у м. Івано-Франківську.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засідання представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, просить задовольнити апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Оскаржуване рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволені заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, в заяві про забезпечення позову заявником не наведено обґрунтованих та об`єктивних доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення, як і не доведено, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте з таким висновком не можна погодитись, так як суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, вважав встановленими обставини, що мають значення для справи, які є недоведеними.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, звертаючись до суду з указаним позовом ОСОБА_1 просить визнати недійсним додаткову угоду №1, укладену між товариством з обмеженою відповідністю «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД», ОСОБА_3 та ОСОБА_7 від 30 березня 2017 року, до договору купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створене в майбутньому від 14 серпня 2014 року між товариством з обмеженою відповідністю «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» та ОСОБА_3 , посилаючись на те, що за час проживання у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , ними за спільні кошти по договору купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено в майбутньому від 14 серпня 2014 року сплачено повну вартість квартири площею 70,67 кв.м., що знаходиться в будинку 1,2 в комплексі багатоквартирних житлових будинків у межах вулиць ОСОБА_5 , ОСОБА_9 Бельведерська АДРЕСА_1 -Франківську.

19 квітня 2019 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся в суд з заявою про забезпечення позову. Заяву мотивовано тим, що ним подана позовна заява про визнання недійсними додаткову угоду №1, укладену між товариством з обмеженою відповідністю «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД», ОСОБА_3 та ОСОБА_7 30 березня 2017 року, до договору купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створене в майбутньому від 14 серпня 2014 року між товариством з обмеженою відповідністю «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» та ОСОБА_3 . Предметом договору є квартири площею 70,67 кв.м., що знаходиться в будинку 1,2 в комплексі багатоквартирних житлових будинків у межах вулиць ОСОБА_5 , ОСОБА_8 . Заявнику стало відомо, що на дану квартиру оформлено новий договір з ОСОБА_7 Крім того, дане майно, яке буде створене в майбутньому є предметом поділу майна подружжя і існує загроза відчуження саме цього майна, що унеможливить виконання рішення суду та захисту порушених прав позивача. Просить забезпечити позов шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» передавати у власність квартиру площею 70,67 кв.м., що знаходиться в будинку 1,2 в комплексі багатоквартирних житлових будинків у межах вулиць ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Бельведерська у м. Івано-Франківськ іншим особам, які не передбачені договором від 14 серпня 2014 року, укладеним між ТОВ «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» та ОСОБА_3

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" N 9 від 22.12.2006 р. у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ N 9 від 22.12.2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові N 6-605цс16 від 25.05.2016 р., винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Установлено, що без згоди позивачки, 30 березня 2017 року укладена Додаткова угода № 1 до договору купівлі-продажу за якою права покупця з ОСОБА_3 передані його матері ОСОБА_7 . Отже, наявність оспорюваної додаткової угоди № 1 про переведення прав покупця з ОСОБА_3 на його матір ОСОБА_7 надає останній можливість оформити право власності на квартиру, яка будується, і тим самим буде порушено права позивача.

У зв`язку з цим, невжиття заходів забезпечення позову позбавить позивача ефективного захисту та поновлення порушених майнових прав на квартиру площею 70,67 кв.м., що знаходиться в будинку 1,2 в комплексі багатоквартирних житлових будинків у межах вулиць ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Бельведерська у м. Івано-Франківську при ймовідному задоволенні її позову.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, колегія суддів дійшла висновку, що між сторонами виник спір з приводу спільного майна подруджя, яке за додатковою угодою перейшла у власність іншій особі, то існує реальна загроза невиконання ймовірного судового рішення на користь позивачки.

Встановлено, що у виділених матеріалах справи, які направлені на розгляд апеляційного суду є достатньо доказів, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду при можливому задоволенні позову у справі.

За таких обставин, у суду першої інстанції не було підстав для відмови представнику ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову, тому така ухвала підлягає скасуванню відповідно до ст.376 ЦПК України.

Обраний вид забезпечення позову буде співмірним із заявленими позовними вимогами, а не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання можливого судового рішення на користь позивачки.

Керуючись ст.ст.149-153, 376, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника Остапишин Наталії Михайлівни ОСОБА_2 задовольнити. Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 19 квітня 2019 року скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» передавати у власність квартиру площею 70,67 кв.м., що знаходиться в будинку 1,2 в комплексі багатоквартирних житлових будинків у межах вулиць ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Бельведерська у м. Івано-Франківську іншим особам, які не передбачені договором купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено у майбутньому від 14 серпня 2014 року, укладеним між ТОВ «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» та ОСОБА_3

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складений 07 червня 2019 року.

Судді: В.Д.Фединяк

І.В.Бойчук

В.А.Девляшевський