Дата документу 04.06.2019
Справа № 320/3283/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«04» червня 2019 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Колодіної Л.В.,

за участі секретаря - Арифової Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою АДРЕСА_1 та примусово зняти його з реєстраційного обліку в її квартирі. В обґрунтування позову зазначає, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 . В належній їй квартирі прописаний відповідач ОСОБА_1 , але з 2014 року не проживає за місцем реєстрації. Позивач, як власниця зазначеної квартири, позбавлена права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном, у зв`язку з чим, вимушена звернутися з вказаним позовом до суду.

В судове засідання сторони не з`явились.

Від позивача до суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Від відповідача до суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до копії договору дарування від 04.12.2004 ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_2 /а.с.9/.

Відповідно до повідомлення відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради запорізької області від 08.05.2019 року №2412 відповідач - ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.16/.

Відповідач ОСОБА_2 в належній позивачці квартирі був прописаний на правах чоловіка.

Згідно довідки КП «Житломассив» ММР ЗО від 05.04.2019, ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але за місцем реєстрації не проживає /а.с.12/.

Відповідач на даний час лише прописаний (зареєстрований) за вищевказаною адресою, хоча фактично з 2014 року у квартирі не проживає та не з`являється, однак в добровільному порядку, шляхом подачі відповідної заяви до органів реєстрації, з реєстраційного обліку не знімається, у зв`язку з чим позивач змушена звернутись до суду з позовом, оскільки така реєстрація відповідача створює певні перешкоди та обмежує можливості позивача у повноцінному користуванні зазначеним нерухомим майном.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), що вона здійснює відповідно до закону по своїй волі, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до вимог ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Судом встановлено, що відповідач за вказаною адресою не проживає більше одного року.

Тому суд вважає необхідним визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою АДРЕСА_1 .

В іншій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Керуючись ст.ст. 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 80, 81, 95, 258, 259, 265, 280, 284, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити частково:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги в Мелітопольський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.В.Колодіна