РІШЕННЯ

12 червня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Соболєвої І.П.,
за участю секретаря судового засідання Хома Д.М.,
представника відповідача ОСОБА_1 .,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Запоріжжя цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.09.2013 між Публічним акціонерним товариством «ЕНЕРГОБАНК» та ОСОБА_2 укладено договір № 08-002305-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA. 25.09.2013 відповідачем було отримано платіжну картку. Згідно п. 1 Додаткової угоди № 1 від 23.09.2013 до Договору, розмір кредитного ліміту складає 10 000,00 грн. Пунктом 1.2. Додаткової угоди № 2 від 18.11.2013 до Договору, розмір кредитного ліміту складає 20 000,00 грн.
Внаслідок невиконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 07.10.2016 його заборгованість за договором № 08-002305-01 від 12.09.2013 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA становить 55 784,49 грн., які позивач просить стягнути у судовому порядку.
У письмових запереченнях, поданих представником відповідача до суду 25.01.2017 зазначено, що позов є безпідставним та необґрунтованим, оскільки позивач просить стягнути з відповідача два рази штрафи із заборгованості за виникнення простроченої заборгованості у розмірі 3000 грн. та 22 427,56 грн. Вказує, що частина 2 статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). В порушення приписів чинного законодавства позивач розраховує неустойку за більш значний строк, ніж це передбачено чинним законодавством України. Крім того, договір між сторонами укладався на видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової карти, з якою грошові кошти можливо зняти тільки банкнотами, а не копійками, але суми виданого кредиту, які зазначає позивач, майже усюди містять копійки, що технічно не можливо при знятті готівки в банкоматах.
Ухвалою суду від 30.05.2018 вирішено продовжити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов 15 днів з дня вручення ухвали.
08.07.2018 представником відповідача наданий відзив, аналогічний запереченням, які подані до суду 25.01.2017.
Ухвалою від 13.12.2018 судом здійснено заміну первісного позивача ПАТ «Енергобанк» на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» «Довіра та Гарантія» (далі позивач).
Представник позивача ТОВ «Фінансова Компанія» «Довіра та Гарантія» у судове засідання не з`явився, до суду 26.02.2019 подано заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, надав письмові заперечення проти позову, які підтвердив та просив суд взяти до їх уваги.
Заслухав пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимогст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 12.09.2013 між ПАТ «Енергобанк» (банк) та ОСОБА_2 (держатель) укладено договір № 08-002305-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA (далі договір).
Згідно із пп. 2.1.1 договору передбачено, що банк відкриває держателю картковий рахунок № НОМЕР_1 в гривнях та випускає кредитну картку типу Visa Classic, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки.
У відповідності до п. 2.1.2 договору банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії. Кредит надається в межах кредитного ліміту за винятком випадків, передбачених цим договором, а держатель зобов`язується повернути суму отриманого кредиту на умовах, в строки та в порядку, що передбачені цим договором.
У підпункті 2.1.3 договору кредиту зазначено, що розмір кредитного ліміту зазначається в додатковій угоді до договору, що є невід`ємною частиною.
23.09.2013 банк і держатель уклали та підписали додаткову угоду № 1 до договору. Згідно п. 1 додаткової угоди розмір кредитного ліміту складає 10 000,00 грн.
25.09.2013 ОСОБА_2 отримана платіжна картка у непошкодженому стані, про що свідчить розписка.
18.11.2013 відповідачем у справі до Банку подано заяву про зміну розміру кредитного ліміту по Договору № 08-002305-01 з 10 000,00 грн. на 20 000,00 грн.
18.11.2013 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 2 до договору. Згідно п.1 додаткової угоди розмір кредитного ліміту складає 20 000,00 грн.
Банк, надавши ОСОБА_2 грошові кошти, виконав взяті на себе зобов`язання.
У відповідності до п. 3.3.1 договору, держатель зобов`язався вчасно та в повному обсязі погашати банку суму боргових зобов`язань, але не менше суми мінімального платежу, з урахуванням вимог п.5.4.1 цього договору.
Згідно з п.п. 4.1.2.1, 4.1.2.2 договору, держатель доручає банку здійснювати з карткового рахунку держателя списання за наступними операціями: списання сум всіх операцій, комісійної винагороди, штрафних санкцій, інших платежів, які виникли в зв`язку з використанням кредитної картки; списання коштів для погашення заборгованості за кредитом держателя.
П. 4.3 договору передбачено, що банк надає кредит для проведення держателем чи додатковим держателем платіжних операцій та сплати винагород банку.
Підпунктом 4.3.2 договору визначено, що кредит для погашення винагород банку надається банком в день списання таких винагород.
П.п. 4.3.3 договору передбачено, що після надання банком кредиту для здійснення платіжних операцій чи сплати винагород банку держатель вважається таким, що отримав кредит у повному обсязі. Розмір наданого кредиту відображається у звіті-розрахунку.
Таким чином, за рахунок кредитних коштів банк має право здійснювати погашення, зокрема винагороди банку (проценти за користування кредитом, щомісячна плата за обслуговування кредитної карти, інших комісій, штрафні санкції), незалежно від наявності на картковому рахунку власних коштів держателя або наявності чи відсутності невичерпаного кредитного ліміту.
Відповідно до пп. 4.4.1 договору, в результаті здійснення держателем платіжних операцій, проведених за допомогою картки та/або її реквізитів, та в інших випадках, передбачених цим договором, та за умови повного використання держателем кредитного ліміту може виникнути овердрафт, який є не прогнозованим по розміру та часу виникнення.
Підпунктом 4.4.2.4 договору визначено, що овердрафт може виникнути в результаті сплати нарахованих процентів, комісій, та інших платежів згідно тарифів банку.
Згідно п.4.4.3 договору кредиту, держатель зобов`язаний стежити за витратами коштів в межах кредитного ліміту з метою уникнення овердрафту, а у випадку виникнення негайно погасити заборгованість.
У зв`язку з несплатою позичальником кредитних коштів, винагороди банку, у встановлені кредитним договором строки, у ОСОБА_2 виник овердрафт, який залишається несплаченим.
П. 5.1 договору передбачено, що за користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк щомісячно нараховує проценти, комісії, розраховує та стягує пені і штрафи в розмірі, встановленому тарифами. Проценти нараховуються в межах терміну користування кредитом, що визначений п. 2.6 цього договору. Банк списує нараховані проценти та комісії з карткового рахунку. Банк має право нараховувати різні процентні ставки на різні форми використання кредиту, такі як зняття готівки, розрахунок в торговельно-сервісній мережі тощо. Процентні ставки для різних форм транзакцій визначаються тарифами.
Згідно із п. 5.1.2 договору, у випадку, якщо протягом строку дії платіжного періоду держатель сплатить лише частину боргових зобов`язань або взагалі не сплатить жодної їх частини, банк нараховує проценти за користування кредитом на підставі стандартної відсоткової ставки за фактичний період користування кредитом. Пільговий період у такому випадку не надається. Розмір стандартної відсоткової ставки визначається тарифами.
Так, згідно тарифів за відкриття та обслуговування пакету «Кредитна картка VISA» позичальнику ОСОБА_2 встановлено відсоткову ставку в розмірі 37 % річних.
Відповідно до п. 5.2 договору, проценти за користування кредитом (в тому числі простроченим кредитом) нараховуються на фактичну суму наданого кредиту (в тому числі простроченого кредиту) і за фактичний час користування таким кредитом протягом всього розрахункового циклу, включаючи день надання та виключаючи день повернення зазначених коштів. Нараховані проценти щомісячно списуються із карткового рахунку. Для розрахунку процентів використовуються фактична кількість днів у місяці та у році.
Згідно із п. 5.4 договору, держатель картки зобов`язаний не пізніше останнього банківського дня строку дії платіжного періоду та за умови, що сума мінімального платежу перевищує розмір пільгової частини мінімального платежу, а також у інших випадках, передбачених правилами, щомісяця погашати в повному обсязі суму мінімального платежу, розмір якої визначається у звіті-рахунку.
За приписами п. 5.4.1 договору якщо розмір мінімального платежу менше встановленого банком розміру фіксованого платежу, держатель сплачує банку фіксований платіж, розмір якого визначається в тарифах, але не більше загальної суми боргових зобов`язань.
П. 5.8 договору передбачено, що держатель доручає та дає банку право самостійно списувати з будь-якого рахунку держателя, відкритого в банку, суму коштів з метою повернення суми несплаченого мінімального платежу, несплачених поточних боргових зобов`язань, овердрафту або будь-яких інших невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань за цим договором.
Згідно п. 6.2 договору, у випадку несвоєчасного погашення мінімального платежу чи виникнення овердрафту держатель зобов`язаний додатково сплатити на користь банку штраф у розмірі, передбаченому тарифами.
Відповідно до п. 1.12 тарифів за відкриття та обслуговування пакету «Кредитна картка VISA», штраф за виникнення простроченої заборгованості встановлено у розмірі 50 грн. + 0,2 % в день від суми простроченої заборгованості.
Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором станом на 07.10.2016 існує заборгованість в сумі 55 784,49 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 18 729,01 грн.; заборгованість за нарахованими процентами 11 627,92 грн.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості 22 427,56 грн.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) 3 000,00 грн.
Викладене підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, а саме розрахунком нарахованого/сплаченого штрафу за виникнення простроченої заборгованості за період з 28.10.2014 по 06.10.2016, розрахунку нарахованих/сплачених відсотків, випискою по особовому рахунку № 2625 ОСОБА_2 .
Окрім того, листом № 2424/5 від 23.09.2016 Банком направлялось на адресу відповідача повідомлення-вимога про сплату заборгованості (станом на 23.09.2016) за договором у розмірі 54 532,85 грн. Матеріали справи містять докази направлення даного повідомлення-вимоги на адресу відповідача.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
З положень ч. 2 ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Матеріалами справи встановлено, що зобов`язання відповідачем ОСОБА_2 виконувалися не належним чином та не регулярно, чим істотно були порушені умови кредитного договору.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором.
Ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені).
Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Разом із тим, у судовому засіданні, яке відбулось 26.05.2017 представником відповідача ОСОБА_1 надано копію гарантійного листа Банку на ім`я відповідача з пропозицією здійснити погашення 18 729,09 грн. єдиним платежем до 30.05.2017 зі свого боку банк повідомив, що він готовий списати залишок заборгованості за порушення договірних зобов`язань. Вказане судове засідання було відкладено судом, у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача про надання часу для врегулювання спору мирним шляхом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Вимоги ст. 516 ЦК України передають, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
18.05.2018 між ТОВ «ФК`ДОВІРА та ГАРАНТІЯ» та ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» укладено Договір № 21 про відступлення права вимоги за договором № 08-002305-01 від 12.09.2013 перейшло до ТОВ «ФК ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».
З наведеного вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до ОСОБА_2 , ґрунтується на вимогах діючого законодавства та підлягає задоволенню з наведених вище підстав.
Керуючись ст. ст. 3, 57-61, 208, 209, 213, 214, 215, 218, 223 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дні вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 13.06.2019.

Суддя І.П. Соболєва