УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді Данко В.Й.,

за участю секретаря судового засідання Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, цивільну справу за скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд», зацікавлена особа ОСОБА_1 , на неправомірні дії старшого державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Саліхової Мирослави Іванівни,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд», в особі представника ОСОБА_2 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із скаргою на неправомірні дії старшого державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Саліхової Мирослави Іванівни зацікавлена особа ОСОБА_1 .

Скаргу мотивовано тим, що 24.01.2019 року виробничим підрозділом «Львівське територіальне управління» філії «Центр будівельних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Укрзалізниця» направлено на адресу Ужгородського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській обл. заяву №10-ю про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі № 2-6395/11 виданого 07.04.2017 про стягнення з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) на користь відокремленого підрозділу «Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд №5» Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» заборгованість в розмірі 3665,81 грн. та судових витрат в розмірі 81 грн. Також додатково повідомлено, що ОСОБА_1 1977 року народження.

Однак, 05.02.2019 року за вхідним номером 454, на адресу виробничого підрозділу «Львівське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Укрзалізниця» надійшло повідомлення старшого державного виконавця Ужгородського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській обл. Саліхової Мирослави Іванівни від 31.01.2019 про повернення без прийняття до виконання виконавчого листа Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №2-6395/11 виданого 07.04.2017 про стягнення з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) на користь відокремленого підрозділу «Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд №5» Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» заборгованість в розмірі 3665,81 грн. та судових витрат в розмірі 81 грн. Вказане рішення виконавця аргументовано тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам п. 3 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме - відсутній ідентифікаційний код боржника, повна дата народження боржника.

Вважає, що повідомлення старшого державного виконавця Ужгородського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській обл. Саліхової Мирослави Іванівни від 31.01.2019 про повернення без прийняття до виконання виконавчого листа Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №2-6395/11, виданого 07.04.2017, винесене з порушенням вимог чинного законодавства, а посилання старшого державного виконавця Ужгородського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Саліхової Мирослави Іванівни на неможливість здійснення відкриття провадження через відсутність ідентифікаційного коду боржника та повної дати народження боржника, не є встановленою підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, а тому підлягає скасуванню.

В судове засідання сторони по справі не з`явилися про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Від Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області жодних заяву чи заперечень по суті скарги не надходило.

Від зацікавленої особи ОСОБА_1 на адресу суду будь-яких заяв чи повідомлень не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З огляду на викладене суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін які не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку:

Матеріалами справи встановлено, що 24.01.2019 року виробничим підрозділом «Львівське територіальне управління» філії «Центр будівельних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Укрзалізниця» направлено на адресу Ужгородського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській обл. заяву №10-ю про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі № 2-6395/11 виданого 07.04.2017 про стягнення з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) на користь відокремленого підрозділу «Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд №5» Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» заборгованість в розмірі 3 665,81 грн. та судових витрат в розмірі 81 грн. Також додатково повідомлено, що ОСОБА_1 1977 року народження.

05.02.2019 року, на адресу виробничого підрозділу «Львівське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Укрзалізниця» надійшло повідомлення старшого державного виконавця Ужгородського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській обл. Саліхової Мирослави Іванівни від 31.01.2019 про повернення без прийняття до виконання виконавчого листа Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №2-6395/11 виданого 07.04.2017 про стягнення з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) на користь відокремленого підрозділу «Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд №5» Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» заборгованість в розмірі 3 665,81 грн. та судових витрат в розмірі 81 грн. Вказане рішення виконавця аргументовано тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам п. 3 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме - відсутній ідентифікаційний код боржника, повна дата народження боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною першою ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як роз`яснено у п.20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

Пунктом 6 ч. 4 ст. 4 Закону встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України, ч. 1 ст. 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року №2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника та дата його народження у виконавчому документі зазначаються при їх наявності, якщо вони відомі суду.

Разом із тим п.3 ч.3 ст. 18 Закону з метою захисту інтересів стягувача виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відтак суд вважає, що у разі не зазначення ідентифікаційного коду боржника у рішенні суду, виконавчому документі, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець може самостійно звернутися до відповідного державного органу із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків) боржника, та отримання відомостей про ідентифікаційний код боржника.

Тому відсутність у виконавчому документі ідентифікаційного коду боржника не є підставою для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 29 січня 2018 року у справі № 61-903св18.

Повертаючи виконавчий документ стягувачу, державний виконавець посилався на відсутність в ньому реєстраційного номеру облікової картки платника податків - фізичної особи та повної дати народження.

З урахуванням викладеного суд вважає, що державний виконавець, повертаючи виконавчий документ стягувачу, не у повній мірі скористався наданими йому законом правами та повноваженнями для своєчасного і повного виконання судового рішення і доказів протилежного суду не надав.

Про відсутність правових підстав для повернення виконавчого документу без виконання у зв`язку з відсутністю у виконавчому листі даних про особу боржника зазначено також у постановах Верховного Суду України від 25 червня 2014 р. у справі №6-62цс14 та в постанові від 21 травня 2014 р. у справі №6-45цс14, а саме: відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Частинами 1, 2 ст. 451 ЦПК України, встановлено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття його до виконання, з підстав не зазначення у виконавчому документі реєстраційного номеру облікової картки платника податків - фізичної особи та повної дати народження боржника, є неправомірним та підлягає скасуванню.

Виходячи з викладеного скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд», є обґрунтованою, та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 124, 126, 353, 447, 449,450 ЦПК України України, ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження»,суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд», зацікавлена особа ОСОБА_1 , на неправомірні дії старшого державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Саліхової Мирослави Іванівни - задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській Саліхової Мирослави Іванівни щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 31.01.2019 року.

Скасувати повідомлення від 31.01.2019 року старшого державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Саліхової Мирослави Іванівни, про повернення без прийняття до виконання виконавчого листа Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №2н-6395/11, виданого 07.04.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь відокремленого підрозділу «Управління будівельно монтажних робіт і цивільних споруд №5» Державного територіально галузевого об`єднання «Львівська залізниця» (після реорганізації Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» заборгованість в розмірі 3665,81грн. та судових витрат в розмірі 81грн.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХШ «Перехідні положення» ЦПК України в новій редакції до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Закарпатської області В.Й. Данко