Справа № 738/1264/19
№ провадження 2-о/738/33/2019
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2019 року місто Мена

Менський районний суд Чернігівської області

в складі:

судді Сова Т.Г.,

секретаря Бреус Н.В.,

з участю заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 .

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну спpаву за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Державна служба України у справах ветеранів війни і учасників антитерористичної операції, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А H О В И В:

У липні 2019 року до Менського районного суду звернувся ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заяву мотивував тим, що у 2016 році заявник приймав участь в антитерористичній операції у складі добровольчого військового формування, що було утворене та самоорганізувалося для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України окремої тактичної групи імені капітана Воловика Добровольчого Українського корпусу «Правий Сектор». Період служби в добровольчому батальйоні ОСОБА_1 виконував обов`язки бійця і з 14 грудня 2016 року до 04 грудня 2017 року знаходився в зоні проведення антитерористичної операції, а саме в АДРЕСА_1 . Зазначені населені пункти включені до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція. Оскільки ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях, захищаючи незалежність та суверенітет своєї держави, він бажає отримати гарантії щодо захисту соціальних, майнових та інших громадянських прав, передбачених для учасників бойових дій Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Законом України «Про боротьбу з тероризмом». Однак, набути такі права заявник не може, оскільки на даний час на законодавчому рівні правова процедура встановлення факту участі та відповідно надання статусу учасника бойових дій передбачена лише щодо кола осіб, визначених у ст. 6 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Постанові КМУ №413 від 20.08.2014. Для всіх громадян, які брали участь у військовому конфлікті на боці сил АТО на сході України у складі добровольчих військових формувань, які не увійшли до складу Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, юридичного механізму встановлення факту участі у бойових діях та відповідно надання статусу учасника бойових дій не передбачено. В зв`язку з цим, для підтвердження факту участі заявника в бойових діях на боці сил АТО, він звернувся до суду.

Ухвалою судді від 15 липня 2019 року заяву прийнято до провадження суду та відкрито провадження по справі.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав, посилаючись на те, що встановлення даного факту йому необхідно для набуття статусу «учасник бойових дій».

Представник заявника зазначив, що набути права та гарантії, передбачені для учасників бойових дій Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Законом України «Про боротьбу з тероризмом» ОСОБА_1 не може, оскільки на даний час на законодавчому рівні правова процедура встановлення факту участі та відповідно надання статусу учасника бойових дій передбачена лише щодо кола осіб, визначених у ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Постанові КМУ № 413 від 20.08.2014 року. Для всіх інших громадян, які брали участь у військовому конфлікті на боці сил АТО на сході України у складі добровольчих військових формувань, які не увійшли до складу Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії та інших, утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, юридичного механізму встановлення факту участі у бойових діях та відповідно надання статусу учасника бойових дій не передбачено.

В судовому засіданні були допитані свідки.

Так, свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він також приймав участь в антитерористичній операції в добровольчому батальйоні «Правий сектор», куди прийшов у березні місяці 2017 року, познайомився із заявником, два місяці бачив його на базі, як той готувався до бойових дій. Після цього заявника відправили на позицію, куди через деякий час прибув і свідок. Вони разом з ним займали бойові позиції та захищали територіальну цілісність України. Свідок підтвердив, що заявник ОСОБА_1 місяці був бойцем стрільцем, а потім близько 2 місяців, до поранення, командував групою його обрали, бо мав досвід та хист до командування групою. Свідок підтвердив, що 04 грудня 2017 року, внаслідок підриву міни між с. Піски та с. Первомайське Донецької області, ОСОБА_1 отримав множинні осколкові поранення тіла.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона приймала участь в бойових діях в зоні проведення антитерористичної операції з 2016 року у складі медичної служби Добровольчого Українського Корпусу «Правий Сектор» на посаді «медик». Вперше свідок туди прибула на 6 місяців, спостерігала за заявником, бо була закріплена за їх групою. Свідок підтвердила, що заявник, позивний якого « ОСОБА_5 », дійсно приймав участь в бойових діях в складі добровольчого батальйону «Правий сектор», розповіла про те, як він ніс службу, про воєнну дисципліну та порядки, умови в яких вони проживали. Свідок підтвердила, що заявник пліч-о-пліч з військовими ЗСУ копали окопи та захищали територію України від вторгнення агресора. В грудні 2017 року заявник отримав тяжке поранення, після чого його доставили до лікарні в м. Курахово, а потім сан авіацією до лікарні ім. Мечникова в м. Дніпро, де місяць заявник перебував у комі, після цього ще тривалий час лікувався. Ввесь час перебування заявника в лікарні, свідок постійно телефонувала та контролювала стан його здоров`я та процес одужання.

Представник заінтересованої особи - Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності представника заінтересованої особи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Згідно ч. 1 ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Пунктом 3 ч.1 ст.3 Закону України «Про основи національної безпеки України» об`єктами національної безпеки, між іншими, є держава, конституційний лад, суверенітет, територіальна цілісність і недоторканність.

Суб`єктами забезпечення національної безпеки, в тому числі, є громадяни України, об`єднання громадян (ст.4 Закону України «Про основи національної безпеки України»).

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України (ст.65 Конституції України).

У судовому засіданні встановлено, що у грудні 2016 року заявник вирішив реалізувати свій конституційний та громадський обов`язок по захисту Вітчизни у складі окремої тактичної групи імені капітана Воловика Добровольчого Українського корпусу «Правий Сектор».

Згідно довідки Добровольчого Українського Корпусу «Правий Сектор» № 397 від 22 червня 2019 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_2 , про те, що він з 14 грудня 2016 року до 04 грудня 2017 року, брав безпосередню участь в проведенні антитерористичної операції в складі 2-ї окремої роти вогневої підтримки імені капітана Воловика Добровольчого Українського Корпусу «Правий сектор», захищаючи незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України без фінансового забезпечення. 04 грудня 2017 року між с. Піски та с. Первомайське Донецької області, внаслідок підриву міни отримав множинні осколкові поранення голови, правого плеча та правого коліна. Брав безпосередню участь в бойових діях у м. Мар`їнка, м. Авдіївка, с. Первомайське Донецької області.

Про отримані поранення ОСОБА_1 під час участі в антитерористичній операції свідчить виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 3869 (а.с.9-10) та «выписной эпикриз из истории болезни № э 2622» Отделения церебральной нейрохирургии № 2» Обласної клінічної лікарні ім. І.І. Мечникова м. Дніпропетровськ (а.с.11-12).

Населені пункти м. Мар`їнка, м. Авдіївка, с. Первомайське Донецької області, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р, включений до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.
Участь заявника в антитерористичній операції також підтверджується наказом № 1 від 01.10.2019, згідно якого ОСОБА_1 , за стійкість та мужність, зразкове виконання службового обов`язку, що були виявлені при захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України під час виконання бойових завдань у зоні проведення Антитерористичної операції та під час виконання бойового завдання отриманого важкого поранення, представлено до нагороди та нагороджено ордером «За мужність і відвагу» та відзнакою «За поранення».

Згідно зі ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

Законом України «Про внесення зміни до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 07 квітня 2015 року розширено коло осіб, які належать до учасників бойових дій.

Так, в п. 20 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зазначається, що до учасників бойових дій належать особи, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб, терміни їх участі в антитерористичній операції чи в забезпеченні її проведення, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, п. 4 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413, підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СВУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

У відповідності до п. 3 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а «Про визначення районів антитерористичної операції та термінів її проведення» визначено райони та терміни проведення антитерористичної операції, а саме територія Донецької та Луганської області з 07 квітня 2014 року.

Це був вибір заявника, мотивований бажанням захищати Батьківщину, її територіальну цілісність від ворогів, які ведуть бойові дії по захопленню територій України в Донецькій та Луганській областях. Законодавством України не було заборонено існування добровольчих угрупувань по захисту території України. Крім того, про участь добровольчих батальйонів було відомо всьому загалу. Посилання представника заінтересованої особи на пункт 20 статті 6 Закону України № 291-VІІІ «Про внесення змін до Закону України щодо статусу осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України» щодо необхідності включення добровольчого формування до складу ЗСУ, МВС України, Нацгвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, є недоречним. Оскільки, в правовій державі не можна ставити в вину заявникові факт не бажання керівництва Добровольчого українського корпусу «Правий сектор» приєднуватись до складу ЗСУ, МВС України, Нацгвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Держава гарантує право на статус ветерана війни певній категорії осіб, які у складі добровольчих формувань, що не увійшли до складу військових формувань брали безпосередню участь в антитерористичній операції. Водночас отримати статус учасника бойових дій такі особи не можуть. Вони залишаються соціально незахищеними та позбавлені відповідних державних гарантій та пільг, незважаючи на те, що де-факто ці особи є учасниками бойових дій. Не розглянуті законопроекти Верховною Радою України, свідчать про тривалу неможливість вирішення правових питань заявником.

Суд має захистити правовий статус заявника, як учасника добровольчого збройного формування в Україні, який був учасником бойових дій в зоні безпосереднього проведення антитерористичної операції у взаємодії із військовими та правоохоронними формуваннями.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним факт безпосередньої участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у бойових діях, пов`язаних з захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час проведення антитерористичної операції в зоні її проведення в Донецькій області в період з 14 грудня 2016 року по 04 грудня 2017 року у складі 2-ї окремої роти вогневої підтримки імені капітана Воловика Добровольчого Українського Корпусу «Правий сектор» без фінансового забезпечення, а тому його заява підлягає задоволенню. У місії, яку виконував ОСОБА_1 має бути шанобливий фінал та відновлення справедливості, тобто захист порушених прав заявника.

Встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання гарантій щодо захисту соціальних, майнових та інших громадянських прав, передбачених для учасників бойових дій Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Законом України «Про боротьбу з тероризмом».

Hа пiдставi викладеного, кеpуючись ст.ст. 263, 265, 315-316, 318-319 ЦПК Укpаїни, суд
В И Р I Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Державна служба України у справах ветеранів війни і учасників антитерористичної операції, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити юридичний факт безпосередньої участі у бойових діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , пов`язаних з захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час проведення антитерористичної операції в зоні її проведення в Донецькій області в період з 14 грудня 2016 року по 04 грудня 2017 року у складі 2-ї окремої роти вогневої підтримки імені капітана Воловика Добровольчого Українського корпусу «Правий сектор» без фінансового забезпечення.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 22 жовтня 2019 року.

Суддя Т.Г. Сова