ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3697/19 Справа № 209/112/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Багбая Є. Д. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 січня 2015 року у справі за поданням заступника начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області Кривенького Є.В. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 , заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року заступник начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області Кривенький Є.В. звернувся з поданням про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1

В обґрунтування подання заступник начальника посилався на те, що на виконанні Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області перебуває виконавче провадження ВП№ 45852145 з примусового виконання виконавчого листа №0907/2-3623/2011 від 11 квітня 2012 року, виданого Івано - Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Приватбанк суми боргу в розмірі 74 363 грн. 24 коп. 16 грудня 2014 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного рішення суду, про що винесено відповідну постанову, копію якої направлено сторонам. З відповіді ДФСУ та УПФУ вбачається, що боржник не має відкритих рахунків у банках або інших фінансових установах. Відповідно до проведеної перевірки майнового стану боржника було встановлено, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення. У встановлений державним виконавцем строк для самостійного виконання рішення суду, боржник рішення не виконує. Враховуючи значну суму боргу за виконавчим документом та відсутність реального погашення боргу, а також беручи до уваги, що боржник приховує від державного виконавця дані стосовно отримання доходів є підстави вважати, що боржник може виїжджати за межі України і в даному праві боржника можливо обмежити останнього до повного виконання ним цивільних зобов`язань. Про рішення суду боржнику відомо, проте небажання виконувати, покладеного судом обов`язку щодо виплати коштів стягувачеві, виконувати законні вимоги державного виконавця та рішення суду в цілому, з боку боржника, на думку державного викоанвця, є очевидним. На підставі викладеного, заступник начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області Кривенького Є.В. просив суд про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 січня 2015 року задоволено подання заступника начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області Кривенького Є.В. Тимчасово обмежено боржнику, громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України - до моменту фактичного виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 10 травня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Приватбанк суми боргу в розмірі 74 363 грн. 24 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду від 14 січня 2015 року скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання заступника начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області Кривенького Є.В., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 грудня 2014 року заступником начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області Кривеньким Є.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№ 45852145 з примусового виконання виконавчого листа №0907/2-3623/2011 від 11 квітня 2012 року, виданого Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Приватбанк суми боргу в розмірі 74 363 грн. (а.с.4).

Звернувшись до суду з поданням, заступник начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області Кривенький Є.В. просив суд про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 до виконання ним боргових зобов`язань (а.с.1,2).

Задовольняючи подання, суд першої інстанції посилався на його обґрунтованість, ухилення боржника від виконання судового рішення, однак погодитися з таким висновком суду неможливо, оскільки дійшов них за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.6 цього Закону, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Частиною другою ст.6 цього Закону передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачені законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними у цьому Пакті.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Статтею ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» визначені підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

При цьому, з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" та у п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Таким чином, поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Отже, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, то відповідно до положень ч.2 ст. 12 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання державного виконавця, як на підставу вимог подання про тимчасове обмеження особи у праві виїзду, підлягають доведенню.

З аналізу вказаної статті вбачається, що тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України - це певний вид санкції, який може мати місце через наявність факту невиконання зобов`язань у зв`язку з ухиленням від них та застосовується лише після виконання державним виконавцем всіх інших способів спонукання до їх виконання.

За змістом п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З виконавчого листа №0907/2-3623/2011 від 11 квітня 2012 року виданого Івано-Франківським міським судом вбачається, що Івано-Франківським міським судом 10 травня 2011 року було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованості за кредитним договором в розмірі 74 363 грн. (а.с.3).

16 грудня 2014 року заступником начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області Кривеньким Є.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№ 45852145 з примусового виконання виконавчого листа №0907/2-3623/2011 від 11 квітня 2012 року, виданого Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Приватбанк суми боргу в розмірі 74 363 грн. (а.с.4).

Постановою заступника начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області Кривеньким Є.В.16 грудня 2014 року було накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 (а.с.4).

З відповіді ДФСУ та УПФУ вбачається, що боржник не має відкритих рахунків у банках або інших фінансових установах (8, 9).

Однак, належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 отримав вищевказані постанови державного виконавця суду надано не було.

Також, належних доказів на підтвердження того, що боржнику ОСОБА_1 направлялися виклики щодо необхідності зявитися до державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області суду не надано.

Не надано доказів перевірки зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання боржника ОСОБА_1

Також не надано акту про вихід за адресою місця проживання боржника ОСОБА_1

Отже, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, повинен бути об`єктивно наявним та підтверджуватися матеріалами виконавчого провадження.

При цьому, слід зазначити в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що боржник свідомо не виконував належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково, чи він має змогу виконувати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Оскільки судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення подання заступника начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області Кривенького Є.В. про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 є передчасним.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 січня 2015 року скасувати та відмовити у задоволенні поданням заступника начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області Кривенького Є.В. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 січня 2015 року у справі за поданням заступника начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області Кривенького Є.В. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 , заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк - скасувати.

У задоволенні подання заступника начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області Кривенького Є.В. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 , заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Головуючий суддя

Судді