пр. № 2/759/4520/19
ун. № 761/3381/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді: П`ятничук І.В.,

при секретарі Дрозі Т.О.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

В своїй заяві позивачка просить: розірвати шлюб, укладений між нею та позивачем, а також визначити місце проживання їх спільних неповнолітніх дітей.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.01.2019 року було роз`єднано вказані позовні вимоги, виокремивши в самостійне провадження позовні вимоги щодо визначення місця проживання дітей.

Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 29.01.2019 року матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей направлено за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва.

18.04.2019 року протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями, дана цивільна справа передана для розгляду судді П`ятничук І.В.

Ухвалою судді від 15 травня 2019 р. відкрито провадження по справі.

01.08.2019 р. через канцелярію суду ОСОБА_1 подано заяву про залишення вказаного позову без розгляду, вказуючи на те, що між нею та відповідачем поновлено сімейні стсунки.

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем самостійно подано дану заяву, що не суперечить, а в цілому відповідає п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд.

Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є сторона. Листом Верховного Суду України від 25.05.2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про залишення вказаного позову без розгляду не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому приймається судом.

Керуючись ст. ст. 257, 260, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення до апеляційного суду до Київського апеляційного суду через районний суд.

Суддя П`ятничук І.В.