Справа № 128/3270/18
РІШЕННЯ

Іменем України

( заочне)

27 травня 2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Ганкіної І.А.,

при секретарі - Жигаровій Д.О.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

УСТАНОВИВ:

27.11.2018 року до Вінницького районного суду з позовом звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.09.1977 року він з відповідачкою по справі зареєстрували шлюб у відділі РАГС м. Глодень, Республіки Молдова, актовий запис №63 .

Від спільного проживання у шлюбі мають повнолітнього сина.

Вказує, що спільне життя у них з відповідачкою не склалося, причиною того є різні погляди на життя, уподобання, відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини й сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та сумісного проживання. Кожен з них жив своїм відокремленим життям, в зв`язку з чим, ще в 1982 році вони з відповідачкою стали проживати окремо, він поїхав на постійне місце проживання в АДРЕСА_2. В 1984 році дружина зі своїми речами переїхала жити до нього, позивача по справі в АДРЕСА_2 , однак, проживши місяць, відповідачка залишила свої речі та поїхала в невідомому для нього напрямку.

З того часу, як вказує позивач в своїй заяві, вони з дружиною не спілкуються, будь- якої інформації про неї йому не відомо, особисті речі, які вона залишила, він виніс в сарай, де зберігаються до цього часу.

Позивач вважає, що сім`я розпалавсь та існує формально, подальше збереження шлюбу є не можливим, а тому звернувся саме до Вінницького районного суду Вінницької області з даним позовом, а саме за місцем знаходження майна відповідачки, що передбачено ч.9 ст.28 ЦППК України.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, проте надав до суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у його відсутність, примирення з відповідачкою по справі не бажає. Крім того, не заперечував проти заочного розгляду справи в разі відсутності відповідачки ОСОБА_2 ..

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 повторно до суду не з`явилася без поважних причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, в тому числі й шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на сайті судової влади, що підтверджується матеріалами справи. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву у запропонований судом строк відповідачем не подано.

Згідно відповіді, наданої виконавчим комітетом Лука- Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області за № 256 від 03.05.2019 року на запит суду, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Лука- Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області не зареєстрована та не проживає.

Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

За згодою позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думку позивача по справі, викладену у поданій до суду письмовій заяві, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 та відповідач по справі ОСОБА_2 16 вересня 1977 року зареєстрували шлюб у відділі РАГС м. Глодень, Республіки Молдова, актовий запис № 63, що підтверджується свідоцтвом про шлюб на румунській мові, переклад якого на українську мову виконано перекладачем Чайковським Ю.П. ( а.с. 4-5) .

Спільний син сторін по справі в даний час вже є повнолітнім.

Згідно позовної заяви, сімейне життя у сторін по справі не склалось через відсутність взаєморозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин протягом тривалого часу, а саме ще з 1984 року.

На примирення позивач не погоджується.

Відповідно до ч. 2 ст.104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.

Згідно ст.51 Конституції Українитаст.24СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Також суд вважає, на підставі поданої позивачем заяви, залишити за ним судові витрати по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 104, 105, 113 СК України, ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 267, 268, 280-282, 354 п. 15.5 розділу XIII Прикінцевих положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16 вересня 1977 року у відділі РАГС м. Глодень, Республіки Молдова, актовий запис № 63 - розірвати.

Судові витрати по справі залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.А. Ганкіна