ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року м.Суми

Справа №574/621/18

Номер провадження 22-ц/816/2960/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенко В. І. , Хвостик С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Буринська міська рада, Буринська районна державна адміністрація,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Буринського районного суду Сумської області від 25 січня 2019 року, ухвалене у складі судді Куцана В.М., у приміщенні Буринського районного суду Сумської області, повний текст судового рішення складено 01 лютого 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Буринської міської ради, Буринської районної державної адміністрації, в якому просить включити ОСОБА_2 до списку осіб, який є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серія НОМЕР_1 , які мають право на земельну частку (пай); визнати за ним право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,58 умовних кадастрових гектарах вартістю 85 902,12 грн; зобов`язати Буринську районну державну адміністрацію видати сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_2 на території Буринської міської ради.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , після смерті якого вона фактично прийняла спадщину. За життя ОСОБА_2 з 1973 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 1995 року працював в колгоспі «Заповіт Леніна» (з 1995 року КСП «Колос»). 23 березня 1995 року рішенням Червонослобідської сільської ради народних депутатів Буринського району Сумської області від 23 березня 1995 року № 12 землі КСП «Колос» були передані в колективну власність, що підтверджується Державним актом на право колективної власності серія НОМЕР_1 від 17 травня 1995 року. У 1996 році Червонослобідською сільською радою здійснювалась видача сертифікатів на право на земельну частку (пай), проте на ім`я її чоловіка сертифікат не видавався.

Вважає, що її чоловік мав право на земельну частку (пай), однак помилково не був включений до списку осіб, який додавався до Державного акту на право колективної власності на землю. А тому просить позов задовольнити.

Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 25 січня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що факт того, що її покійний чоловік ОСОБА_2 був членом КСП та не був виключений із членів колективного підприємства підтверджується архівною довідкою. Вважає, що сесією Червонослобідської сільської ради народних депутатів Буринського району Сумської області 23 березня 1995 року було затверджено планово-картографічну документацію та список, який є невід`ємною складовою державного акта на право колективної власності на землю. Також наголошує на тому, що багато членів КСП на той час не були включені до списку осіб, які мали право на земельну частку (пай), тобто помилково були пропущені. Пізніше комісіями по паюванню виносилися рішення про внесення того чи іншого члена КСП в список, який є додатком до державного акту про передачу землі в колективну власність відповідного підприємства, організації. Тільки після цього розпорядженням голови РДА видавалися сертифікати пропущеним громадянам членам КСП та вносили їх до списку.

Від Буринської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в повному обсязі у задоволенні апеляційної скарги. Зазначає, що доводи позивача, що її покійний чоловік був випадково пропущений у списках громадян, які мали право на земельну частку (пай), ґрунтуються на припущеннях і не доведені належними та допустимими доказами. Також від вказаного відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі.

Від Буринської районної державної адміністрації надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без їх участі, просять рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем в порушення вимог ст.ст. 12, 79, 81 ЦПК України, не надано жодного доказу і не доведено, що її чоловік, який працював в колгоспі «Заповіт Леніна», набув членство в новоствореному СС «Колос», якому видавався Державний акт на право колективної власності на землю від 17 травня 1995 року серії СМ НОМЕР_2 . А її доводи, що він був випадково пропущений у списках громадян, які мали право на земельну частку (пай) ґрунтуються на припущеннях і не доведені належними та допустимими доказами, тому законних підстав для задоволення вимог Безкопильної ОСОБА_3 немає.

Колегія суддів погоджується з висновками суду про відсутність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 4).

Позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 (а. с. 5).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася (а. с. 30-32).

Відповідно до довідки Червонослобідського старостинського округу Буринського району Сумської області ОСОБА_2 на день смерті дійсно проживав з ОСОБА_1 (а. с. 8).

Згідно даних архівної довідки, виданої трудовим архівом Червонослобідським старостинським округом Буринського району Сумської області, відповідно до розрахункових відомостей, переданих від КСП «Колос» на підставі акта прийому-передачі від 13 жовтня 2006 року, ОСОБА_2 в 1995 році працював в колгоспі «Заповіт Леніна» до березня 1995 року, в якому відпрацював 22 вихододнів (трудоднів) (а. с. 9).

Відповідно до протоколу № 2 зборів уповноважених членів спілки селян «Колос» від 02 грудня 1992 року, було прийнято рішення створити на базі колгоспу «Заповіт Леніна» спілку селян «Колос» (а. с. 52-55).

Рішенням Червонослобідської сільської ради від 23 березня 1995 року № 12 спілці селян «Колос» було передано 2822,8 га земель у колективну власність, у зв`язку з чим 17 травня 1995 року цією ж сільською радою видано Державний акт серії № 000005, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю № 3 (а. с. 10).

Згідно протоколу № 9 засідання правління спілки селян «Колос» від 09 червня 1995 року було рекомендовано загальним зборам провести реорганізацію спілки селян «Колос» в акціонерне пайове товариство закритого типу «Колос» та затвердити списки осіб, які мають право на майновий та земельний пай (а. с. 57-59).

До списку громадян, які мають право на земельну частку (пай), який додавався до державного акту ОСОБА_2 не було включено (а. с. 11-22).

З відповіді Відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 22 лютого 2018 року № 66/146-18 також вбачається, що він не був включений до списків громадян власників земельних сертифікатів колишнього САПТЗТ «Колос», яким передано у приватну власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 23).

Згідно довідки Відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 25 квітня 2018 року № 8 розмір земельної частки (паю) на момент розпаювання на території Червонослобідської сільської ради складав 3,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), а його вартість становила 85 902 грн 12 коп. (а. с. 24).

Виходячи з положень ст. 5 ЗК України 1990 р. (в ред. чинній на час виникнення спірних правовідносин) кожний член коллективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього

Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в

порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного

сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Особам, внесеним до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, видаються сертифікати на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка, і провадиться їх реєстрація районною державною адміністрацією.

Земельний сертифікат це документ, який засвідчує право особи на земельну частку та містить відомості про її вартість і розмір в умовних кадастрових гектарах. Сертифікати видає районна державна адміністрація.

Згідно ч. 1 ст. 22, 23 ЗК України 1990 р. (в ред. чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Державний акт на право колективної власності за землю видається колективному сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариству і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Отже, для того щоб набути права на земельну частку (пай), згідно з Указом Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», необхідно, щоб особа була членом КСП та була внесена до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, і КСП одержала зазначений вище акт.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги про те, що та обставина, що покійний чоловік позивача ОСОБА_2 був членом КСП та не був виключений із членів колективного підприємства підтверджується архівною довідкою, з огляду на наступне.

З архівної довідки, виданої трудовим архівом Червонослобідського старостинського округу Буринського району Сумської області, вбачається, що ОСОБА_2 працював в 1995 році в колгоспі «Заповіт Леніна». Проте жодних доказів того, що він був прийнятий в члени спілки селян «Колос» с. Червона Слобода, якій відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю Серія НОМЕР_1 , виданого 17 травня 1995 року, відповідно до рішення Червонослобідської сільської ради народних депутатів від 23 березня 1995 року № 12, було передано землю у колективну власність, позивачем суду не надано.

Крім того, оскільки відповідно до положень ст. ст. 22, 23 ЗК України 1990 року (в ред. чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності на землю виникає після одержання документа, що посвідчує це право, тобто в даному випадку Державного акту на право колективної власності на землю, а ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до видачі Державного акту на право колективної власності на землю Серія НОМЕР_1 , виданого 17 травня 1995 року, та складення в установленому порядку списків членів КСП, що мають право на пай, то він права на земельну частку (пай) не набув, оскільки частка землі на таких осіб не виділяється і спадкування виключається. Зазначене також відповідає роз`ясненням, що містяться в п. 24 Постанови Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ».

Видача в подальшому розпорядженням голови Буринської районної державної адміністрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) іншим членам КСП, яких помилково не було включено до цього списку, на що посилається позивач в апеляційній скарзі, не є підставою для виникнення такого права у Безкопильного ОСОБА_4 .

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Буринського районного суду Сумської області від 25 січня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 травня 2019 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: В.І. Криворотенко

С.Г. Хвостик