Провадження № 2-з/752/175/19
У Х В А Л А

31.05.2019 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Шкірай М.І. розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, суд -

Встановив:

В провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа № 752/10126/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за договором позики.

30.05.2019 позивач звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просила, у якості забезпечення позову накласти арешт на грошові кошти, частки у статутному капіталі, посіви сільськогосподарських культур, рухоме та нерухоме майно, а також заборонити вчиняти певні дії відносно майна та відчужувати його.

В обґрунтування заяви заявник вказував, що 15 січня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, за яким позивач ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 у власність грошові кошти в сумі 4523047,57 грн., які останній зобов`язався повернути позику у гривнях, яка на момент платежу була еквівалентна 566251,41 дол. США за курсом НБУ, не пізніше ніж через 5 років після її отримання, тобто до 15 січня 2018 року.

Проте, в період часу до 15 січня 2018 року, ані станом на момент подання позову ОСОБА_2 грошові кошти, які отримав у борг не повернув, від вирішення питання щодо погашення заборгованості мирним шляхом ухиляється, з огляду на що, позивач був змушений звернутись до суду за вирішенням спору.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.ч. 1 та 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як роз`яснено в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовними вимогами.

Підставою звернення до суду із заявою про забезпечення позову є те, існує висока ймовірність можливих недобросовісних дій з боку відповідача та може утруднити та унеможливити виконання рішення суду, якщо воно буде прийняте на користь позивача.

Статтею 19 Конституції України, визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Суд враховує право кожного на справедливий розгляд його справи судом при вирішенні спору щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, що передбачено п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даної заяви, оскільки заявником не надано жодного доказу існування високої ймовірності утруднення чи неможливості виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову, про що йдеться в її заяві та зокрема заявлені заходи забезпечення є не співмірними з заявленими позовними вимогами.

Керуючись ст. ст. 149-153, 260, 353 ЦПК України, суддя -

Постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя