Справа № 265/1247/19
Провадження № 2/265/815/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 червня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновського А.М.,

за участю секретаря Злидіної Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб таким, що втратили право користування жилим приміщенням,

треті особи: Центр надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідачів про визнання осіб таким, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування вимог зазначила, що є власником домоволодіння АДРЕСА_1 . Відповідачі, які є онуками, зареєстровані у будинку, однак не проживає у ньому з березня 2009 року, особистих речей у помешканні не має, комунальні послуги не сплачує. Фактичне місцезнаходження відповідачів їй не відоме. Наявність реєстрації відповідачів у помешканні створює низку додаткових витрат з оплати житлово-комунальних послуг. Вважаючи, що відповідачі втратили право користування вказаним житлом, просила визнати їх такими.

Відповідно до ухвали суду від 18 березня 2019 року справа розглядається у спрощеному позовному провадження за участю сторін.

Позивач ОСОБА_1 , у судове засідання не прибула, просила вирішувати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, а також зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , будучи у встановленому порядку повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибули з невідомих причин, відзиву на позов чи будь-яких інших заяв по суті справи не надали.

Представник третьої особи - Центру надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради також у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, про наявність заперечень не зазначив, вирішення справи покладав на розсуд суду.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає за можливе постановити рішення в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_1 на праві особистої приватної власності належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 16.07.1984.

За інформацією, наданою Лівобережним відділом реєстрації місця проживання ДАП Маріупольської міської ради від 11.03.2019, відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані у домоволодінні АДРЕСА_1 з 26.12.2006 та з 21.05.2002 відповідно і до теперішнього часу.

Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Згідно ж із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сім`ї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання.

З акту № 22 , посвідченого КСН «Дружба» від 22.02.2019, вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за місцем реєстрації у домоволодінні АДРЕСА_1 фактично не проживають. При цьому за змістом позову позивач ОСОБА_1 посилається на не проживання відповідачів у помешканні з березня 2009 року.

Відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не прибувши у судове засідання, не побажали реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування наявності зв`язку із спірним жилим приміщенням, і тим самим не оспорюють наведених обставин.

Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідачі з березня 2009 року, тобто понад встановлені законодавством строки, у належному на праві власності позивачеві домоволодінні не проживають без поважних причин, а тому вважає можливим постановити рішення про визнання їх такими, що втратили право користування даним жилим приміщенням, тим самим задовольнивши пред`явлений позов по суті.

У відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд також стягує з відповідачів на користь позивача понесені нею та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 768,40 гривень.

На підставі п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 259, 263-265, 280, 281, 285 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб таким, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.

2. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням - домоволодінням

АДРЕСА_1 . Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору у розмірі 768,40 гривень, з них по 384 (триста вісімдесят чотири) гривень 20 копійок з кожної.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

5. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

6. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud0538/.

7. Повний текст рішення складено 13 червня 2019 року.

Суддя _________________________