провадження № 2/521/174/19
Рішення

ІмЕНЕм УкрАїни

22 жовтня 2019 року

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді Михайлюка O.A.,

при секретарі Жураківській Н.А.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» Центральний РЕМ, ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення комісії, визнання недійсним додаткової угоди до договору про постачання електричної енергії, визнання недійсним договору позички та акту прийому-передачі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» Центральний РЕМ, ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , в якому просить суд про визнання незаконним та скасування рішення комісії Центрального РЕМ, яке оформлено протоколом № 93/1 від 10 листопада 2016 року засідання комісії по розгляду Акту про порушення правил користування електричною енергією № 033809 від 24.06.2016 року; визнати недійсною додаткову угоду до договору № 7131 від 21.09.2011 року про постачання електричної енергії від 11.07.2014 року; визнати недійсним договір позички та акт прийому-передачі, укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 10 липня 2014 року .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що жодні договірні відносини з ПАТ «Одесаобленерго» Центральний РЕМ про постачання електричної енергії по адресу: АДРЕСА_1 на дату складання Акту про порушення ПКЕЕ № 033809 від 24.06.2016 року у позивача відсутні, а додаткова угода до договору № 7131 від 21.09.2011 року про постачання електричної енергії від 11.07.2014 року, договір позички та акт прийому-передачі, укладені з ОСОБА_2 позивачем не підписувались.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги просять суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» Центральний РЕМ в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог посилаючись на їх необґрунтованість.

Відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, вислухавши учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням комісії Центрального РЕМ, яке оформлено протоколом № 93/1 від 10 листопада 2016 року засідання комісії по розгляду Акту про порушення правил користування електричною енергією № 033809 від 24.06.2016 року складений на споживача Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , проведений розрахунок недорахованої електричної енергії на суму 902152,91 гривень.

Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Оскарження протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення, що є різновидом претензії, та визнання вимоги про оплату збитків незаконною не передбачено чинним законодавством, оскільки сама вимога носить рекомендаційний характер і сторони у разі необхідності можуть вжити заходів для досудового врегулювання спору.

Складений протокол засідання комісії по розгляду акту про порушення правил користування електричною енергією також є лише фіксацією заподіяних внаслідок необлікованого використання електроенергії збитків.

Вказані документи (акт та протокол) у разі звернення постачальника електричної енергії із позовом до суду про відшкодування вказаних збитків можуть бути надані як докази, які повинні оцінюватись судом у сукупності з іншими належними доказами, а їх самостійне оскарження не передбачено чинним законодавством.

Оскарження порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушень правил користування електричною енергією повинно відбуватися виключно під час звернення постачальника електричної енергії з позовом до суду про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок необлікованого використання електроенергії.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 12 вересня 2011 року № 6-25цс11.

Враховуючи викладене, правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення комісії Центрального РЕМ, яке оформлено протоколом № 93/1 від 10 листопада 2016 року засідання комісії по розгляду Акту про порушення правил користування електричною енергією № 033809 від 24.06.2016 року відсутні, оскільки визнання протиправним та скасування акта про порушення, а також рішення комісії з розгляду вказаного акта, оформленого у вигляді протоколу, не є самостійним способом захисту порушеного права, обставини незаконності акта та рішення комісії встановлюються під час звернення до суду з позовом постачальника електричної енергії та підстави скасування можуть бути доведеними позивачем під час розгляду справи.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним додаткової угоди до договору про постачання електричної енергії та визнання недійсним договору позички та акту прийому-передачі суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи стороною додаткової угоди до договору № 7131 від 21.09.2011 року про постачання електричної енергії від 11.07.2014 року, договору позички та акту прийому-передачі є Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 .

За частиною першою статті 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

За положеннями статті 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до статті 52 ЦК України ФОП відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державна реєстрація підприємницької діяльності Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 припинена.

За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, частини восьмої статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Таким чином, виходячи з суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін, суд приходить до висновку, що позивач необґрунтовано звернувся з позовом за захистом своїх прав не як фізичної особи - підприємця, яка є стороною спірних правовідносин, а як фізичної особи, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 141, 265, 354 ЦПК України, суд -

Вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» Центральний РЕМ, ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення комісії, визнання недійсним додаткової угоди до договору про постачання електричної енергії, визнання недійсним договору позички та акту прийому-передачі - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: /підпис/ О.Михайлюк