Справа № 452/1317/18 Головуючий у 1 інстанції: Галин В.П.
Провадження № 22-ц/811/1197/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Ніткевича А.В.

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Моторно (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 лютого 2019 року в складі судді Галина В.П. в справі за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до Головного управління національної поліції у Львівській області, ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,-

встановила:

У травні 2018 року позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.

Вимоги обґрунтовував тим, що 15.05.2014 року о 19.55 год. у м. Львові на перехресті вул. Городоцька-Кульпарківська з вини ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки «ГАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 дорожньо-транспортна пригода (ДТП), в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб марки «ДЕО», р.н. НОМЕР_2 під керування ОСОБА_2 Вина відповідача у скоєнні вищезгаданої ДТП підтверджується постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 вересня 2014 року.

Згідно Звіту № 706а/14 від 21.05.2014 року про оцінку пошкодженого автомобіля марки «ЗАЗ TF698K» д.н.з НОМЕР_2 , розмір матеріального збитку, що був заподіяний потерпілому становить 24 114,88 грн., МТСБУ було здійснено регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 20 095,73 грн.

02 жовтня 2018 року за клопотанням представника позивача суд залучив як співвідповідача Головне управління національної поліції у Львівській області та як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Гарантія»

Уточнивши позовні вимоги, позивач просив стягнути з Головного управління національної поліції у Львівській області на користь МТСБУ 20 095,73 грн. страхового відшкодування та 1762 грн. судового збору, стягнути з ОСОБА_1 на користь МТСБУ 1000 грн. витрат за послуги аварійного комісара та 2000 грн. витрат на правову допомогу (а.с. 81, 82).

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18 грудня 2018 року задоволено клопотання представника позивача та виключено з числа учасників процесу Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Гарантія».

Оскаржуваним рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 лютого 2019 року у позові Моторно (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до Головного управління національної поліції у Львівській області, ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач Моторно (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), з таким не погоджується, вважає його незаконним та таким, що прийняте в результаті неповного з`ясування судом обставин, які мають значення для справи, недоведеності обставин, які суд вважав встановленими.

В апеляційній скарзі покликається на те, що ОСОБА_1 долучив до матеріалів справи копію полісу АІ/0878870 виданого СТЗДВ «Гарантія», згідно якого на момент ДТП цивільно-правова відповідальність останнього була застрахована.

Разом з цим, фотокопія полісу є поганої якості та з такої неможливо встановити інформацію про номерний знак автомобіля та номер кузова, тому такий документ є неналежним доказом по справі.

Також, звертає увагу на те, що в єдиній централізованій базі даних, яка містить відомості про чинні та припинені договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страхові випадки, що мали місце, транспортні засоби та їх власників, страховий поліс на транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_3 не знайдено, а бланк облікований, як невикористаний.

Наведене, на думку апелянта, свідчить про помилковість висновку щодо доведеності того факту, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 була забезпечена, при цьому інші обставини справи, такі як: факт ДТП, вина ОСОБА_1 , розмір збитку учасники справи під сумнів не ставили.

Просить скасувати рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 лютого 2019 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, вирішити питання судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду є стягнення витрат в порядку регресу, сумарний розмір яких не перевищує ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Постановою Львівського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року рішення Самбірського міськрайонного суду м. Львова від 19 лютого 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Моторно (транспортного) страхового бюро України до Головного управління національної поліції у Львівській області про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою скасовано, провадження в цій частині позовних вимог закрито.

За наведених обставин, законність оскаржуваного рішення в частині позовних вимог Моторно (транспортного) страхового бюро України до Головного управління національної поліції у Львівській області про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою по суті не перевіряється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення виходячи із такого.

Звертаючись з позовними вимогами та оскаржуючи рішення суду першої інстанції, позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України свої доводи зводило до того, що ним виплачено страхове відшкодування в порядку пп. а п. 41.1 Закону, а саме відшкодувало за рахунок коштів фонду захисту потерпілих шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. В апеляційній скарзі зазначає, що фотокопія полісу, яким забезпечено цивільно-правову відповідальність відповідача, є поганої якості, з якого неможливо встановити інформацію про номерний знак автомобіля та номер кузова, тому такий документ є неналежним доказом по справі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог до відповідача ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів в обґрунтування позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь МТСБУ 1000 грн. витрат за послуги аварійного комісара та 2000 грн. витрат на правову допомогу, тому дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог позивача щодо відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування».

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Відповідно до п. а ч. 41.1 ст. 41 цього Закону за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння у тому числі, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Судом встановлено наступні юридично значимі факти та відповідні їм правовідносини.

15 травня 2014 року на перехресті вулиць Городоцька-Кульпарківська у м. Львові між автомобілем ГАЗ -3302 д.н.з НОМЕР_3 , під керуванням помічника дільничого інспектора міліції СДІМ Самбірського МВ ГУМВС старшого сержанта міліції ОСОБА_1 та автомобілем марки «ДЕО», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 вересня 2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень на користь держави (а.с. 3).

Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15 травня 2014 року, а також вина відповідача ОСОБА_1 у цій дорожньо-транспортній пригоді, визначені у постанові Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 вересня 2014 року, відтак в силу статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню в ході розгляду даної цивільної справи.

Цивільно-правова відповідальність може мати місце при наявності складу адміністративного чи кримінального правопорушення. Саме склад адміністративного чи кримінального правопорушення є тим юридичним фактом який породжує правовідносини між порушником і потерпілим та створює певні правомірні вимоги потерпілого та обов`язки порушника відшкодувати шкоду завдану протиправними діями.

В свою чергу, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 на момент вчинення ДТП перебував у трудових відносинах з Самбірським МВ ГУМВС України у Львівській області, і керуючи транспортним засобом виконував свої трудові обов`язки, що підтверджується наказом головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області № 2280 від 01.10.2014 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності (а.с. 24).

Як вбачається з матеріалів справи, на час вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ГАЗ д.н.з. НОМЕР_3 була застрахована власником транспортного засобу автогосподарством при ГУМВС України у Львівській області у Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія», згідно полісу АI/0878870 обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.05.2014 року (а.с. 25).

З наведеного слідує, що відповідач ОСОБА_1 на момент вчинення ДТП (15.05.2014 року) перебував у трудових відносинах з Самбірським МВ ГУМВС України у Львівській області, а виконуючи свої трудові обов`язки керував транспортним засобом ГАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , цивільно-правова відповідальність водія якого була застрахована власником автомобіля у Страховому товаристві з додатковою відповідальністю «Гарантія».

Згідно з нормою ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття "особа, яка завдала шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду". За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч. 1 ст. 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до роз`яснень, які наведені у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 01 березня 2014 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України

Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Таким чином, позивач МТСБУ, який виплатив страхове відшкодування потерпілому, за наявності для цього підстав, реалізує право вимоги шляхом звернення з позовом до страховика Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія», в якого була застрахована цивільно - правова відповідальність власника автомобіля марки ГАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , або безпосередньо до власника Головного управління національної поліції у Львівській області.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підставами для зміни чи скасування оскаржуваного рішення не є.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Моторно (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) - залишити без задоволення.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 лютого 2019 року, з врахуванням постанови Львівського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року, в частині відмови у задоволенні позовних вимог Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Повний текст постанови складений 15 жовтня 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк