КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-1650-1/07 Головуючий у суді першої інстанції: Гуль В.В.
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/703/2019 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

Секретаря судового засідання Маличівській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою Державного концерну «Укроборонпром», подану в інтересах Публічного акціонерного товариства «Завод «Маяк», на рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 листопада 2007 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агат» про визнання недійсним договору та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агат» до ОСОБА_1 , Комунального підприємства Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, третя особа: Відкрите акціонерне товариство «Завод «Маяк» про визнання дійсним договору, визнання права власності на реконструйовану нежитлову будівлю та зобов`язання до вчинення дій.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и в:

У травні 2007 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агат» про визнання недійсним договору та стягнення майнової шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22 лютого 2005 року між ТОВ «Агат», як інвестором та ОСОБА_1 , як субінвестором, укладено договір дольової участі у реконструкції нежитлової будівлі під інвестиційні зобов`язання, за умовами якого вона, як субінвестор, прийняла на себе зобов`язання здійснити внесок у будівництво (реконструкцію) об`єкту нерухомості, а саме: нежилого приміщення (будівля) торгівельно-адміністративного призначення з інфраструктурою, будування (реконструкція), що буде здійснюватись на земельній ділянці, на якій розміщена трьохповерхова будівля корпусу АДРЕСА_1 , а ТОВ «Агат», як інвестор, зобов`язувався після завершення будівництва та ведення у встановленому порядку в експлуатацію об`єкт передати у власність субінвестору 5 % збудованих площ за рахунок належних йому по інвестиційному договору № 6 від 24 липня 2004 року площ на об`єкті нерухомості. 28 березня 2006 року між ТОВ «Агат» та ОСОБА_1 підписано акт про прийом-передачу інвестицій і виконання субінвестором свої зобов`язань, та 14 листопада 2006 року вона звернулася до ТОВ «Агат» з метою підтвердження введення об`єкту в експлуатацію та передачі їй відповідних документів на 5 % збудованих площ корпусу АДРЕСА_1 . Відповідь вона отримала від ВАТ «Завод Маяк» від 20 грудня 2006 року, яке повідомило її про те, що ТОВ «Агат» не мало право передавати права та зобов`язання по інвестиційному договору № 6 від 24 липня 2004 року без згоди ВАТ «Завод Маяк», у зв`язку з чим договір про дольову участь, укладений між ТОВ «Агат» та ОСОБА_1 є недійсним та не породжує жодних правових наслідків. Посилаючись на те, що зміст договору дольової участі у реконструкції нежитлової будівлі під інвестиційні зобов`язання суперечить частині 1 статті 527 ЦК України, оскільки відповідач ТОВ «Агат», взявши на себе зобов`язання узгоджувати з ВАТ «Завод Маяк» передання своїх прав та зобов`язань по інвестиційному договору № 6 від 24 липня 2004 року, таких дій не вчинив, що призвело до спричинення їй майнової шкоди, просила суд визнати недійсним договір дольової участі у реконструкції нежитлової будівлі під інвестиційні зобов`язання від 22 лютого 2005 року, укладений між ТОВ «Агат» та ОСОБА_1 та стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду в сумі 79 000,00 грн.

Відповідач ТОВ «Агат» пред`явив зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 , в якому просив суд, з урахуванням уточнених вимог, визнати дійсним договір дольової участі у реконструкції нежитлової будівлі під інвестиційні зобов`язання від 22 лютого 2005 року, укладений між ТОВ «Агат» та ОСОБА_1 ; визнати за ТОВ «Агат» право власності на частину площі розміром 7 418,7 кв. м. на реконструйовану нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 , загальною площею 13 824,3 кв.м. та зобов`язати Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна зареєструвати за ТОВ «Агат» та ОСОБА_1 право власності на реконструйовану нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 , загальною площею 13 824,3 кв.м. в наступних частинах: за ТОВ «Агат» - 7 047,8 кв.м., за ОСОБА_1 - 370 кв.м. (а.с. 33-36, 44-45 том 1).

Протокольною ухвалою від 12 червня 2007 року судом першої інстанції вимоги за зустрічним позов об`єднано в одне провадження з первісним позовом та залучено співвідповідачем за зустрічним позовом Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна та ВАТ «Завод Маяк» як третю особу (а.с. 39 том 1).

Спір між ОСОБА_1 та ТОВ «Агат» вирішено судом першої інстанції з ухваленням рішення від 20 червня 2007 року. Цим рішенням в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 відмовлено, зустрічний позов ТОВ «Агат» задоволено частково, визнано за ТОВ «Агат» право власності на частину площі розміром 7 418,7 кв.м. на реконструйовану нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 , загальною площею 7 418,7 кв.м. та зобов`язано Комунальне підприємство Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна зареєструвати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агат» право власності на частину площі розміром 7 418,7 кв.м. на реконструйовану нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 , загальною площею 7 418,7 кв.м. В іншій частині зустрічного позову відмовлено (а.с. 51-52 том 1).

21 листопада 2007 року ТОВ «Агат» звернувся в суд із заявою про перегляд судового рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 червня 2007 року за нововиявленими обставинами, обґрунтовуючи доводи заяви тим, що після прийняття судом рішення у справі ТОВ «Агат» 31 жовтня 2007 року звернувся до ВАТ «Завод Маяк» з проханням провести поточну технічну інвентаризацію нежитлового приміщення, що було предметом спору у цій справі. За наслідками вищевказаної інвентаризації БТІ міста Києва видало ТОВ «Агат» новий технічний паспорт, в якому по об`єкту спірного нерухомого майна всього рахується 6 544,00 кв.м. (а.с. 109-110 том 1).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 30 листопада 2007 року заяву ТОВ «Агат» задоволено. Рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 червня 2007 року скасовано за нововиявленими обставинами (а.с. 121 том 1).

30 листопада 2007 року без виклику учасників справи судом першої інстанції проведено новий розгляд справи лише за участю представника ТОВ «Агат», вирішено спір по суті з ухваленням нового рішення (а.с. 122-123, 124-125 том 1).

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 30 листопада 2007 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агат» про визнання недійсним договору.

Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агат» до ОСОБА_1 , Комунального підприємства Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, третя особа: Відкрите акціонерне товариство «Завод «Маяк» про визнання дійсним договору, визнання права власності на реконструйовану нежитлову будівлю та зобов`язання до вчинення дій задоволено частково. Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агат» право власності на нежиле приміщення (групу приміщень) АДРЕСА_1 загальною площею 6544 метрів квадратних та зобов`язано Комунальне підприємство Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна зареєструвати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агат» право власності на нежиле приміщення (групу приміщень) АДРЕСА_1 загальною площею 6544 метрів квадратних. В іншій частині зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції від 30 листопада 2007 року, Державний концерн «Укроборонпром» в інтересах Публічного акціонерного товариства «Завод «Маяк» подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову та ухвалення нового рішення, яким в задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Агат» до ОСОБА_1 , Комунального підприємства Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, третя особа Відкрите акціонерне товариство «Завод «Маяк», про визнання дійсним договору, визнання права власності на реконструйовану нежитлову будівлю та зобов`язання до вчинення дій - відмовити, мотивуючи тим, рішення суду першої інстанції є незаконним, необгрунтованим, прийнятим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не досліджувались наступні докази: інвестиційний договір №6 від 24.07.2004 на підставі положень якого суд дійшов висновку про виникнення у ТОВ «Агат» права власності на частину будівлі; правовстановлюючі документи (свідоцтво про право власності, договір тощо), які б підтверджували право власності на будівлю ВАТ «Завод «Маяк»; докази укладення між ВАТ «Завод «Маяк» та ТОВ «Агат» нотаріально посвідченого договору щодо відчуження частини будівлі; реєстрація за ТОВ «Агат» права власності на частину будівлі. Судом першої інстанції не з`ясовано чи було наявне погодження Фонду державного майна України на укладення інвестиційного договору; які зобов`язання були у ТОВ «Агат» за інвестиційним договором та чи належним чином вони були виконані; процедуру переходу права власності на частину будівлі до ТОВ «Агат» за інвестиційним договором. Також судом першої інстанції не враховано, що відповідно до ч. 3 ст. 145 ГК України правовий режим майна суб`єкта господарювання, заснованого на державній (комунальній) власності, може бути змінений лише шляхом приватизації майна державного (комунального) підприємства відповідно до закону. Крім того, судом першої інстанції неправильно застосовано норму статті 392 ЦК України та не врахована правова позиції Верховного Суду України, викладена у постанові від 23.12.2014 у справі №3- 191гс14, відповідно до якої застосування позову про визнання права власності можливе лише за умови, що особи, які не визнають, заперечують та/або оспорюють право власності, не перебувають із власником у зобов`язальних відносинах. Права, у тому числі право власності осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права. Просив врахувати, що за зустрічним позовом було невірно визначено процесуальний статус ВАТ «Завод «Маяк». В даному випадку ВАТ «Завод «Маяк», будучи контрагентом ТОВ «Агат» за інвестиційним договором (власником реконструйованої будівлі), мав бути залучений до участі у справі в якості співвідповідача, а не третьої особи.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Агат» зазначає про те, що між ТОВ «Агат» та ВАТ «Завод «Маяк» було укладено інвестиційний договір, за умовами якого після проведення ТОВ «Агат» реконструкції нежитлової будівлі, розташованої за адресою : АДРЕСА_1, залишок від попередньо визначеного обсягу квадратних метрів переходить у власність ТОВ «Агат». Проект цього договору було прокоментовано Фондом державного майна України та зазначено, що цей договір не потребує додаткового погодження з боку ФДМУ. По факту виконання сторонами підписано акт, за яким ПАТ «Завод «Маяк» отримав більшу на 600 кв.м. частку в реконструйованому приміщенні. Оскільки процедура укладення договору дотримана, договір виконано, тому ТОВ «Агат» набуло право власності на майно, яке саме створило в процесі виконання договору. Вважає, що на момент ухвалення судового рішення звернення ТОВ «Агат» до суду з вимогою про визнання права власності на реконструйовану нежитлову будівлю було правомірною та добросовісною поведінкою позивача. Посилаючись на те, що у Державного концерну «Укроборонпром» відсутнє порушене право, апеляційну скаргу подана через 11 років після пропуску на апеляційне оскарження, ТОВ «Агат» просило апеляційне провадження закрити (а.с. 86-88 том 2).

У судовому засіданні представники АТ «Завод Маяк» та Державного концерну «Укроборонпром» Григоренко О.М. , Паркулаб А.В. підтримали доводи апеляційної скарги, просили рішення суду першої інстанції скасувати. Представник ТОВ «Агат» Куликов О.А. - заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін. Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та відповідач Комунальне підприємство Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дольової участі у реконструкції нежитлової будівлі під інвестиційні зобов`язання від 22 лютого 2005 року, укладеного між ТОВ «Агат» та ОСОБА_1 та стягнення з ТОВ «Агат» на її користь майнової шкоди в сумі 79 000,00 грн., а також в частині зустрічних вимог ТОВ «Агат» до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору дольової участі у реконструкції нежитлової будівлі під інвестиційні зобов`язання від 22 лютого 2005 року, укладеного між ТОВ «Агат» та ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що спірний договір за своїм предметом і умовами є підрядним договором та не має на меті передачу товариством «Агат» виконання своїх зобов`язань ОСОБА_1 за інвестиційним договором, який укладений між ТОВ «Агат» та ВАТ «Завод Маяк». До того ж, обраний ТОВ «Агат» такий спосіб захисту, як визнання дійсним договору дольової участі, не передбачено чинним законодавством.

Рішення суду в цій частині вимог позивачем та відповідачем не оскаржувалось, а тому суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини судового рішення.

Ухвалюючи рішення в частині визнання за ТОВ «Агат» права власності на нежиле приміщення (групу приміщень) АДРЕСА_1 загальною площею 6544 метрів квадратних із зобов`язанням Комунальне підприємство Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна зареєструвати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агат» право власності на нежиле приміщення (групу приміщень) АДРЕСА_1 загальною площею 6544 метрів квадратних, суд першої інстанції керувався тим, що підставами виникнення права власності на об`єкти нерухомості, є, зокрема, відповідно до статті 334 ЦК України договір.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України ( в редакції, чинній на момент ухвалення рішення) рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог ТОВ «Агат» про визнання права власності на реконструйовану нежитлову будівлю та зобов`язання до вчинення дій не відповідає з наступних підстав.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України - стаття 4 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи) установлено, що суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини у справі на підставі поданих доказів сторін (позивача та відповідача) свідчать про те, що 22 лютого 2005 року між ТОВ «Агат» та ОСОБА_1 укладено договір дольової участі у реконструкції нежитлової будівлі під інвестиційні зобов`язання, за умовами якого субінвестор ОСОБА_1 приймає на себе зобов`язання здійснити внесок у будівництво (реконструкцію) об`єкту нерухомості: нежиле приміщення торгівельно-адміністративного призначення з інфраструктурою, будування (реконструкція) якого буде здійснюватись на земельній ділянці, на якій розміщена трьохповерхова будівля корпусу АДРЕСА_1. Інвестицією у будівництво є комплекс консультацій щодо планування (оформлення, дизайну) салонів меблів відповідно до європейських стандартів - пункт 1.1. , 1.2.

Надаючи оцінку характеру правовідносин сторін, що виникли на підставі договору дольової участі у реконструкції нежитлової будівлі під інвестиційні зобов`язання, суд першої інстанції дійшов висновок, що спірний договір за своїм предметом і умовами є підрядним договором з виконання дизайнерських послуг, та не має на меті передачу товариством «Агат» виконання своїх зобов`язань ОСОБА_1 за інвестиційним договором, який укладений між ТОВ «Агат» та ВАТ «Завод Маяк».

Отже, заявлені у судовому порядку вимоги за первісним та зустрічним позовами направлені на захист прав ОСОБА_1 та ТОВ «Агат» з виконання умов договору підряду, а відтак спірні правовідносини підпадають під правове регулювання глави 61 ЦК України.

Набуття права власності на майно регулюється окремими нормами.

Частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

Порядок оформлення права власності на об`єкт інвестування після прийняття такого об`єкта до експлуатації врегульовано Законом України «Про інвестиційну діяльність».

Отже, виникнення права власності на новостворений чи реконструйований об`єкт нерухомості на підставі судового рішення зазначеними нормами та нормою статті 331 ЦК України не передбачено.

Таким чином, позов про визнання права подається лише у випадках, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права), а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, за умови відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа - стаття 392 ЦК України.

Ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, то суд при розгляді справи повинен з`ясувати, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

Вищезазначені вимоги закону залишилися поза увагою суду першої інстанції, який задовольняючи вимоги ТОВ «Агат» про визнання права власності на нерухоме майно, не звернув уваги на те, що ні предмет договору, ні заявлені вимоги первісного та зустрічного позовів не вказують на існування між ОСОБА_1 та ТОВ «Агат» договірних відносин щодо інвестування будівництва нерухомого майна та виникнення між ними спору щодо прав ТОВ «Агат» на нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення (групу приміщень) АДРЕСА_1. Факт власного інтересу до спірного нерухомого майна відповідачем ОСОБА_1 не визнано та матеріалами справи не підтверджується.

Разом з тим, посилаючись у рішенні суду на інвестиційний договір № 6 від 24 липня 2004 року, що укладений між ТОВ «Агат» та ВАТ «Завод «Маяк», як на підставу виникнення у ТОВ «Агат» права власності на спірне нежиле приміщення, суд першої інстанції вказаний договір не дослідив, характер правовідносин, які склались між ТОВ «Агат» та ВАТ «Завод «Маяк» не з?ясовував, а також не вирішив питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, оскільки залучений за зустрічним позовом відповідач у справі ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнала позов ТОВ «Агат» та не перебувавала з останнім у зобов`язальних відносинах, які передбачають набуття права власності на спірний об`єкт нерухомого майна (а.с. 48-49 том 1).

Як на підставу порушення саме прав АТ «Завод «Маяк», що є балансоутримувачем нерухомого майна і замовником будівельних робіт з реконструкції об`єкта інвестування - будівлі корпуса АДРЕСА_1, а також держави в особі органу управління корпоративними правами держави в АТ «Завод «Маяк», апелянт зазначив про те, що Фонд державного майна України реалізовував політику у сфері управління корпоративними правами держави щодо Київського заводу «Маяк».

На виконання Указу Президента України від 26 листопада 1994 року «Про заходи щодо забезпечення прав громадян на використання приватизаційних майнових сертифікатів» № 699/94 Фондом державного майна України видано наказ № 40-АТ від 12 травня 1996 року про створення відкритого акціонерного товариства «Завод «Маяк» із затвердженням статуту підприємства (а.с. 152 том 2).

Згідно з наказом про створення товариства Фондом державного майна України передано до статутного фонду ВАТ «Завод «Маяк» об`єкти нерухомого майна.

До переліку майна, переданого до статутного фонду ВАТ «Завод «Маяк», входить і будівля корпуса АДРЕСА_1, інвентарний номер об?єкту 100-027 (а.с. 154-157 том 2).

З метою здійснення реконструкції корпуса АДРЕСА_1 між ВАТ «Завод «Маяк» (після зміни найменування ПАТ «Завод «Маяк») та ТОВ «Агат» укладено інвестиційний договір № 6 від 24 липня 2004 року, за умовами якого інвестор ТОВ «Агат» інвестує грошові кошти в будівництво (реконструкцію) об`єкту нерухомості, а АТ «Завод Маяк», як забудовник, здійснює його будівництво, з метою отримання сторонами у власність об`єкту інвестування на умовах, зазначених у даному договорі. Об`єктом інвестування є нежиле приміщення торгівельно-адміністративного призначення з інфраструктурою, необхідною для нормального функціонування будівлі, будування (реконструкція) якого буде здійснюватись на земельній ділянці, на якій розміщена 3 (трьох) поверхова будівля корпуса АДРЕСА_1 , загальною площею 6 400,00 кв. м. та яке знаходиться на балансі забудовника як внесок до статутного фонду відкритого акціонерного товариства - пункт 1.1, 2.1. (а.с. 110 - 111 том 2).

Забудовник виконує функції по проектуванню та будівництву (реконструкції) об`єкту інвестування: оформлює проекту-кошторисну документацію, отримує дозвіл на будівництво, комплексний висновок державної інвестиційної експертизи, дозвіл на виконання будівельних робіт та інші функції замовника, необхідних для забезпечення здійснення реконструкції об`єкту інвестування, її завершення та введення в експлуатацію об`єкту інвестування згідно з діючим законодавством та нормативними актами. Здійснює, як забудовник, технічний нагляд якості робіт, які виконуються генпідрядником (підрядниками), відповідно до проектно-кошторисної документації, будівельними нормами та правилами, матеріалів, виробів та конструкцій, відповідно до державних стандартів та технічних умов. Погоджує надану інвестору або іншими державними та недержавними організаціями документацію, пов`язану з реалізацією даного договору, а також необхідні документи - пункти 2.1.1., 2.1.2, 2.1.3. умов договору.

Як встановлено колегією суддів, що даний договір не був предметом дослідження судом першої інстанції за участю усіх учасників правовідносин, що випливають з договору про інвестиційну діяльність.

Отже, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення за відсутності дійсних учасників правовідносин, що випливають з договору про інвестиційну діяльність, позбавив їх можливості надати пояснення стосовно заявлених позовних вимог, навести свої доводи та міркування, надати докази на їх підтвердження, заявити клопотання, що істотно впливає на висновки суду по суті вирішеного спору і не може бути виправлено на етапах перегляду судового рішення в апеляційному порядку, оскільки позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції, не приймаються і не розглядаються в суді апеляційної інстанції - частина 6 статті 367 ЦПК України.

Таким чином, у порушення вимог ч. 6 ст. 130 ЦПК України ( в редакції закону, чинній на момент ухвалення рішення) суд першої інстанції не визначився з характер порушеного права позивача за зустрічним позовом та можливість його захисту в обраний ним спосіб, та всупереч вимогам статті 32, 33 ЦПК України не залучив до участі співвідповідачів АТ «Завод «Маяк» як балансоутримувача нерухомого майна і замовника будівельних робіт з реконструкції будівлі корпуса АДРЕСА_1 та державу в особі органу управління корпоративними правами держави в АТ «Завод «Маяк», чим вирішив питання про їх права та інтереси.

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

У зв`язку з наведеним, судове рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 листопада 2007 року в частині задоволення зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Агат» про визнання права власності на реконструйовану нежитлову будівлю та зобов`язання до вчинення дій не може вважатись законним і обґрунтованими та в силу статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині вимог про відмову у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Агат» до ОСОБА_1 .

Доводи ТОВ «Агат» про закриття апеляційного провадження з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення були предметом перевірки судом апеляційної інстанції під час розгляду клопотання апелянта про поновлення такого строку, з наведенням висновків в ухвалі від 04 грудня 2018 року (а.с. 69-70 том 2). Поновлюючи процесуальний строк на апеляційне оскарження судового рішення, суд виходив із того, що недотримання строків апеляційного оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду першої інстанції, оскільки товариство «Завод «Маяк» не було належним чином повідомлено про час і місце судового засідання та йому не надіслана протягом п`яти днів з дня проголошення копія рішення, як це передбачено у частині третій статті 222 ЦПК (в редакції, чинній на момент ухвалення судового рішення).

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. З огляду на висновок колегії суддів щодо суті апеляційної скарги судові витрати у сумі 1 700,00 грн., понесені апелянтом у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, слід покласти на позивача ТОВ «Агат».

Керуючись ст.ст. 374, 376, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Державного концерну «Укроборонпром», подану в інтересах Публічного акціонерного товариства «Завод «Маяк» задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 листопада 2007 року в частині задоволення зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Агат» про визнання права власності на реконструйовану нежитлову будівлю та зобов`язання до вчинення дій скасувати і ухвалити у відповідній частині нове рішення про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Агат».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агат» на користь Державного концерну «Укроборонпром» судовий збір у розмірі 1 700,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 03 червня 2019 року.

Головуючий

Судді: