________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 6/520/291/19
УХВАЛА

11.06.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Салтан Л.В.,

при секретарі Дідур В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

03 травня 2019 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з заявою, в якій просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , що вжите на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2018 року по цивільній справі № 520/11623/18, посилаючись на те, що відсутні підстави для обмеження заявника у праві виїзду за кордон, зазначена ухвала суду порушує його права.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав заявлену вимогу.

Представник державного виконавця у судовому засіданні заперечив протии задоволення заяви, оскільки до цього часу боржник не виконав рішення суду та ухиляється від його виконання.

Представник ПАТ «Банк «Форум» у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Висліхавши пояснення сторін, присутніх у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що слід задовольнити заяву ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на виконанні у ВПВРУ ДВС ГТУЮ в Одеській області перебуває зведене виконавче провадження № 52072218 щодо божника ОСОБА_1 до складу якого входить ВП № 51895291 з виконання виконавчого листа № 2-2383/10 від 24 жовтня 2012 року Київського районного суду м. Одеси про стягнення на користь ПАТ «Банк Форум» в особі Одеської філії ПАТ «Банк Форум» солідарно з відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 472500,00 доларів США заборгованість за кредитом, 70611,55 доларів США заборгованість по сплаті відсотків, 46396,07 доларів США пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань що разом складає 544507,62 доларів США та за курсом НБУ 100 доларів США = 792,59 грн. складає 4315712,95 грн., штраф - 5000.00 грн. за несвоєчасне страхування предмета іпотеки; суму сплаченого позивачем державного мита в розмірі 1700,00 грн. та суму сплачених позивачем витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 252,00 грн.; ВП № 51694987 з виконання виконавчого листа № 2-2389/10 від 25 червня 2010 року Київського районного суду м. Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» в особі Одеської філії ПАТ «Банк Форум» 265996,00 доларів США заборгованість за кредитом, 43818,46 доларів США заборгованість по сплаті відсотків, що разом дорівнює 309814,46 доларів США та на день постановлення рішення за курсом НБУ 100 доларів США = 792,59 грн. складає 2455 558,43 грн.; 231311,87 грн. пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань; 5000,00 грн. штраф за несвоєчасне страхування предмета іпотеки, суму сплаченого державного мита в розмірі 1 700,00 грн. суму сплачених позивачем витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 252,00 грн.; ВП № 51694427 з виконання виконавчого листа №1522/1838/12 від 09 жовтня 2012 року Приморського районного суду м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БАНК "Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське РУ «ПАТ «БАНК «Фінанси та Кредит» суми боргу у розмірі 76906,01 грн., з яких 23790,63 грн. - прострочена заборгованість, 53115,38 грн. пеня; про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БАНК «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське РУ «ПАТ «БАНК «Фінанси та Кредит» судові витрати по справі у розмірі 769,06 грн.; ВП № 51695219 з виконання виконавчого листа № 522/18112/12 від 06 грудня 2012 року Приморського районного суду м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» суму заборгованості 100359,76 грн., судові витрати в сумі 1003,59 гри.; ВП № 51695326 з виконання виконавчого листа № 1522/1836/12 від 26 вересня 2013 року Приморського районного суду м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» в особі «Одеське РУ «АТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість за кредитним договором № к-2485 від 25 грудня 2007 року в загальному розмірі 143428,87 грн., а також судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору в розмірі 1434,28 грн., а всього 144863,15 грн.; ВП № 51801983 з виконання судового наказу № 1512/17622/2012 від 04 березня 2013 року Київського районного суду м. Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каскад» заборгованість в розмірі 3 059,04 грн.; ВП № 56485507 з виконання постанови № 51694767 від 23 травня 2018 року ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області про стягнення з ОСОБА_1 до державного бюджету 251729,52 грн. виконавчого збору; ВП № 6485554 з виконання постанови № 551694667 від 23 травня 2018 року ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області про стягнення з ОСОБА_1 до державного бюджету 182,00 грн. виконавчого збору.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2018 року, тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконанні зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 3 ст.441 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно зі ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Стаття 313 ЦК України гарантує право на свободу пересування, що означає можливість фізичної особи вільно пересуватися по території України (після 14 років), вільно виїхати за її межі та безперешкодно повернутись до України (після 16 років), а також вільно визначити місце свого перебування, обирати способи і засоби пересування.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Зокрема, пункт 5 зазначеної статті передбачає таку підставу для відмови громадянину у виїзді з України, як ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; а у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Отже, Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Утім визначення поняття «ухилення» Закон України «Про виконавче провадження» прямо не розкриває. Відповідно до Нового словника української мови у 4-х томах 1998 року видавництва, вбачається, що в сучасній українській мові слово ухилення тлумачиться наступним чином: відступати, відхилятися, вивертатися; намагатися не робити чого-небудь, не брати участі у чомусь, уникати; навмисно не давати відповіді на запитання, говорити щось інше

Тобто, з погляду етимології словосполучення ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) вжите у ч.5ст.6 «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» та у п. 18 ч. 3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Одночасно це і є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Проте особа, що має невиконанні зобов`язання не може вважатися винною в ухиленні, поки не доведено протилежного.

У розумінні ст.12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню, зокрема факту ухилення боржника від виконання зобов`язань.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення до суду з відповідними поданнями є посилання виконавця саме на наявність статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашенням боргу у добровільному порядку (самостійне невиконання боржником зобов`язання протягом строку, вказаного державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження).

При цьому під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовими рішеннями, суд розуміє будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наявність майна, грошових коштів) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У судовому засіданні заявник зазначив, що він отримує заробітну плату, та має майно, яке може бути реалізоване, проте державний виконавець не виконує рішення суду, не вживає заходів щодо реалізації майна боржника. При цьому, доказів, що спростовують зазначений факт державний виконавець не надав.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено заходи примусового виконання рішень які є:1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом:

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно з ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Відповідно до ч 1. ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. 2. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Також, суд враховує, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2018 року, скасовано тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 лютого 2018 року (цивільна справа № 757/50489/17-ц) та ухвалою Апеляційного суду Одеській області від 06 листопада 2013 року (провадження № 22-ц/785/7943/13), у задоволенні подання державного виконання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 , у підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 30 липня 1997 року Київським РВ ОМУ ГУ УМВС України в Одеській області), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , вжите на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2018 року по цивільній справі № 520/11623/18.

Копію ухвали направити для виконання Державній прикордонній службі України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 11 червня 2019 року.

Головуючий Салтан Л. В.