ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року

м.Суми

Справа №584/1430/18

Номер провадження 22-ц/816/3485/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенко В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач - Сільськогосподарський споживчий кооператив «Ярославна»,

відповідачі: ОСОБА_1 , Фермерське господарство «Троценко», Головне управління Держгеокадастру у Сумській області,

третя особа - Путивльська міська рада Путивльського району Сумської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Сільськогосподарського споживчого кооперативу «Ярославна» на рішення Путивльського районного суду Сумської області від 02 квітня 2019 року в складі судді Токарєва С.М., ухваленого у м. Путивль Сумської області, повне судове рішення складено 12 квітня 2019 року,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року Сільськогосподарський споживчий кооператив «Ярославна» (далі - ССК «Ярославна») звернувся з позовом до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Троценко», Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання права оренди земельної ділянки, скасування запису в Державному земельному кадастрі.

Свої вимоги мотивував тим, що 08 січня 2008 року між ССК «Ярославна» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі, відповідно до якого остання передала позивачеві у строкове платне користування терміном на 20 років земельну ділянку, кадастровий номер якої НОМЕР_1 , загальною площею 2,2990 га. Вказаний договір було зареєстровано у відділі Держкомзему у Путивльському районі, про що у державному реєстрі земель було вчинено запис від 09 січня 2008 року № 14.

20 березня 2018 року позивач звернувся Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з метою реєстрації свого права оренди вказаної земельної ділянки, однак йому було відмовлено з підстав наявності вже зареєстрованого права оренди з іншим правонабувачем (орендарем) - ФГ «Троценко».

Вважаючи, що реєстрація права оренди зазначеної земельної ділянки за ФГ «Троценко» порушує його права орендаря ССК «Ярославна» просив визнати за ним право володіння та користування земельною ділянкою кадастровий номер якої НОМЕР_1 , на підставі договору оренди землі від 08 січня 2008 року, укладеного між ССК «Ярославна» та ОСОБА_1 , а також зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області скасувати запис від 09 травня 2011 року про право оренди зазначеної земельної ділянки за ФГ «Троценко» в Державному земельному кадастрі.

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 02 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач з рішенням суду не погодився, в апеляційній скарзі посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове - про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну земельну ділянку суперечить засадам офіційного визнання і підтвердження державою фактів виникнення прав на нерухоме майно і порушує права позивача, крім того, судом не було застосовано закон, який підлягав застосуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Держгеокадастру у Сумській області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Вказує, що судом ухвалене законне та обґрунтоване судове рішення, тому підстав для його скасування немає.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ФГ «Троценко» адвоката Сенченка А.В. та представника Головного управління Держгеокадастру у Сумській області Черкасової І.В., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,87 га, розташованої на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області, в тому числі: земельної ділянки площею 2,2990 га, кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням - рілля (а.с.15).

Відповідно до договору оренди землі від 08 січня 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ССК Ярославна , який 09 січня 2008 року зареєстрований у відділі Держкомзему у Путивльському районі, про що у державному реєстрі земель було вчинено запис за № 14 від 09 січня 2008 року, ССК «Ярославна» надано в оренду земельну ділянку загальною площею 2,2990 га (кадастровий НОМЕР_2 :002:0009) строком на 20 років, що розташована на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с.10-11).

08 січня 2008 року були визначені межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) та 16 січня 2008 року проведена передача в оренду ССК «Ярославна» земельної ділянки площею 2,2990 га на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області, яка належать відповідачеві ОСОБА_1 (а.с.12).

27 березня 2018 року ССК «Ярославна» звернувся до Виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області з заявою про державну реєстрацію прав орендаря на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 .

Рішенням №40407348 від 30 березня 2018 року позивачу відмовлено у державній реєстрації права оренди на вказану земельну ділянку, оскільки державним реєстратором було встановлено наявність вже зареєстрованого права оренди з іншим правонабувачем (орендарем) (а.с.14).

Право оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 зареєстровано 09 травня 2011 року за ФГ «Троценко» (а.с.16-17), підстава реєстрації не встановлена.

Рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову мотивоване тим, що відповідачі не чинять позивачеві жодних перешкод у реалізації його прав орендаря земельної ділянки, ССК «Ярославна» не обґрунтував своїх вимог належними допустимими доказами, крім того, заявив позов до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, яке не є належним відповідачем у справі.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитися з такими висновками місцевого суду в повній мірі з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Стаття 14 Закону України «Про оренду землі» визначає, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Форма Типового Договору оренди землі затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року № 220.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі», укладання договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Договір оренди землі від 08 січня 2008 року укладений між ОСОБА_1 та ССК «Ярославна», виконується належним чином. Земельна ділянка використовується орендарем за цільовим призначенням для вирощування товарної сільськогосподарської продукції, орендодавець ОСОБА_1 отримує орендну плату відповідно до умов договору (а.с. 22-27).

Вказаний договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Путивльського району, про що у державному реєстрі земель було вчинено запис за №14 від 09 січня 2008 року (а.с. 10-11).

Проте рішення №40407348 від 30 березня 2018 року про відмову ССК «Ярославна» у державній реєстрації права оренди на вказану земельну ділянку, з підстав наявності вже зареєстрованого права оренди з іншим правонабувачем (орендарем), свідчить про порушення законного права позивача на оренду.

У матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують підстави виникнення права оренди на вказану земельну ділянку у ФГ «Троценко», його представник у суді апеляційної інстанції повідомив, що він не має відомостей про підстави виникнення такого права у фермерського господарства.

Апеляційний суд звертає увагу на ту обставину, що одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну земельну ділянку суперечить засадам офіційного визнання і підтвердження державою фактів виникнення прав на нерухоме майно, є порушенням чинного законодавства та інтересів позивача, за яким право оренди земельної ділянки виникло і не припинялось з січня 2009 року, тобто є первинним порівняно із зареєстрованим 09 травня 2011 року правом оренди ФГ «Троценко».

Зазначена позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного суду, викладеним у постанові від 12 червня 2018 року у справі №823/378/16.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права - є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів у випадку їх порушення, невизнання або оспорювання.

З огляду на встановлений судом факт порушення права позивача подвійною реєстрацією речового права, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність його захисту шляхом визнання за ССК «Ярославна» права володіння та користування земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 2,2990 га, що знаходиться на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області, котрі виникли на підставі договору оренди землі від 08 січня 2008 року укладеного між Сільськогосподарським споживчим кооперативом «Ярославна» та ОСОБА_1

В частині вимог про скасування запису в Державному земельному кадастрі варто зазначити наступне.

Рішенням № 40407348 від 30 березня 2018 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області Гудімовою Т.П. було відмовлено позивачеві у реєстрації речового права (права оренди) на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 на підставі чинного на даний час законодавства ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктів 18 та 23 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затверджених постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127 (а.с.14).

З набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07 липня 2011 року № 3613-VI та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17 жовтня 2012 року № 1051 посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» без оформлення державних актів.

Відповідно до п. 9 розділу VIІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр», видача державних актів на право власності на земельні ділянки здійснювалась територіальними органами Держкомзему України при проведенні державної реєстрації земельної ділянки лише до 01 січня 2013 року.

Пунктом 130 порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17 жовтня 2012 року № 1051, передбачено, що відомості (зміни про них) про нового власника, користувача земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вносяться до Поземельної книги Державним кадастровим реєстратором відповідно до пункту 113 цього Порядку.

В пункті 113 Порядку зазначено, що після отримання від органу державної реєстрації прав інформації в порядку інформаційного обміну Державний кадастровий реєстратор протягом двох робочих днів з моменту її отримання вносить інформацію про власників, користувачів земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до Поземельної книги в електронній (цифровій) та паперовій формі.

Тобто після скасування права на землю органами реєстру прав, державний кадастровий реєстратор отримує в порядку інформаційного обміну інформацію про скасування права, відповідно до чого і вносить зміни до Поземельної книги.

Станом на дату звернення позивача до суду Держгеокадастр України та його територіальні органи здійснюють державну реєстрацію земельних ділянок, а не прав на них.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Головне управління Держгеокадастру у Сумській області не є належним відповідачем у справі, оскільки вимоги, викладені у позовній заяві до цього відповідача, не належать до його повноважень.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

З огляду на зазначене апеляційний суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість вимог апеляційної скарги, погоджується, що порушене право оренди ССК «Ярославна» підлягає захисту у спосіб визначений п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Установивши, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права і порушив норми процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, а тому скасовує рішення суду першої інстанції в частині відмови у визнанні за позивачем законного права оренди земельної ділянки і ухвалює нове судове рішення про задоволення цієї позовної вимоги.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України апеляційний суд ухваливши нове рішення по суті спору змінює розподіл судових витрат, стягує з ОСОБА_1 та ФГ «Троценко» на користь ССК «Ярославна» з кожного окремо по 1321,50 грн судового збору, сплаченого в суді апеляційної інстанції та по 881 грн з кожного окремо, сплаченого судового збору в суді першої інстанції.

Враховуючи, що справа належить до малозначних за п. 2 ч. 6 ст. 19, ч. 4 ст. 274 ЦПК України, відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського споживчого кооперативу «Ярославна» задовольнити частково.

Рішення Путивльського районного суду Сумської області від 02 квітня 2019 року в частині вирішення вимог Сільськогосподарського споживчого кооперативу «Ярославна» про визнання права оренди земельної ділянки скасувати і ухвалити у цій частині нове судове рішення.

Визнати за Сільськогосподарським споживчим кооперативом «Ярославна» право володіння та користування земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 2,2990 га, що знаходиться на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області, котрі виникли на підставі договору оренди землі від 08 січня 2008 року укладеного між Сільськогосподарським споживчим кооперативом «Ярославна» та ОСОБА_1 .

В задоволенні решти апеляційної скарги відмовити і в іншій оскаржуваній частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 та Фермерського господарства «Троценко» на користь Сільськогосподарського споживчого кооперативу «Ярославна» з кожного окремо по 1321,50 грн судового збору, сплаченого в суді апеляційної інстанції та по 881 грн з кожного окремо, сплаченого судового збору в суді першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 14 червня 2019 року.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

С.С. Ткачук