РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11381/18

пр. № 2/759/1578/19

21 березня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва у складі

головуючого Миколаєць І.Ю.

при секретарі Шелудько В.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості, неустойки (пені) за аліментами,

ВСТАНОВИВ:

24.7.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду з позовом до ОСОБА_3 вимогами якої є стягнення з відповідача ОСОБА_3 , на її користь заборгованості за аліментами на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 59 221,97 гривень. Також просить стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 4, 027, 63 грн. Позов обгунтовано наступними обставинами, з 1996 року позивач та ОСОБА_3 , 1963 року народження проживали в фактичних шлюбних відносинах. Від спільних фактичних шлюбних відносин мають спільну дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Також від їхніх фактичних шлюбних відносинах народився другий син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Позивачка являється офіційно безробітною особою, що підтверджується довідкою за формою ОК-7 від 19.07.2018 року. Відповідач вихованням дитини не займається, матеріальну та майнову допомогу на утримання дітей не надає. Ціна позову становить 63, 249,06 грн., що складається з наступних витрат - зборгованість по сплаті аліментів - 59 221,97 гривень; неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів - 4 027, 63 грн. Неустойка за кожен місяць прострочення суми по сплаті аліментів складає 4 027, 63 грн., яка складається з наступного: розрахунок був проведений на підставі формули пені згідно постанови Верховного суду: борг х 1 % х кількість днів за місяць прострочки 2013 рік. Той з батьків, хто утримує дитину і повинен одержувати аліменти, має право отримувати пеню за весь термін заборгованості. Пеня нараховується, якщо заборгованість виникла з вини боржника. Пеня нараховується у розмірі 1% від усієї суми заборгованих аліментів за кожен день прострочення. Стягнення неустойки можливе лише у випадку виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти, якщо особа ухилялася від сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов`язку буде різним, а тому кількість днів простроченні сплати аліментів за І кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення супом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов`язань. ОСОБА_3 станом на сьогоднішній день ухиляється від сплати аліментів та від обов`язку виховання дитини. На підставі викладеного, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача пеню у розмірі 15 000,00 грн. Однак до суду розрахунок пені подає у розмірі 38 450,00 грн.

Ухвалою Святошинського районного суд м. Києва від 05.10.2018 року провадження у справі відкрито, визначено подальший розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.25-26).

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

У судовому засіданні відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва надає відзив де зазначає, що відповідач повністю, та як правило в строк, виплачував аліменти, згідно з виконавчим листом Ленінградського районного суду міста Києва від 24/04/1999 року, по справі № 21-2736. В перші роки фактичних шлюбних відносин (приблизно до 2005 року), тобто сумісного проживання позивача, відповідча, та дитини , це були суми 1/2 заробітку й більше, потім 1/4 заробітку. Усі оригінали довідок про доходи, та квитанції сплати аліментів передавались державним виконавцям які вели справу. Після отримання помилкових довідок розрахунку заборгованості, відповідач повторно представляв документи про сплату аліментів у виконавчу службу, з неодноразовим проханням перерахунку заборгованості. Чого не було здійснено з незрозумілих йому причин. Наразі виконавче провадження №17596067 закрито, а тому просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, приходить до висновку про наявність правових підстав для відмови позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 6).

Рішенням Ленінградського районного суду м. Києва від 24.04.1999 року ухваленого у справі № 2-2736/1999 стягнуто з ОСОБА_3 . на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (а.с. 5).

Порядок стягнення аліментів визначається ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, ч. 3 цієї статті передбачено, що визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Частиною 4 ст. 195 СК України встановлено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Листом від 28.11.2018 року № 73742 Святошинський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві на звернення відповідача № б/н від 23.11.2018 року щодо видачі довідки про перерахунок заборгованості по аліментам в межах компетенції повідомляє те що, перевіркою відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у Відділі не перебувають на виконанні виконавчі провадження в яких боржником виступав ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_1 . Згідно даних підсистеми встановлено, що на виконанні перебувало виконавче провадження №17596067 за виконавчим листом № 2-2736 від 26.04.1999 року виданим Ленінградським районним судом м. Києва про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян починаючи з 16.04.1999 року до досягнення повноліття. 25.05.2015 державним виконавцем у відповідності до п.6 ч.І ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція чинна на дату видачі постанови) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з закінчнням передбаченого законом строку для даного виду стягнення. В межах виконавчого провадження № 17596067 державним виконавцем Відділу сформовано довідку розрахунок заборгованості від 25.05.2015 року, відповідно до якої, станом на 28.07.2014 року (по досягненню дитиною повноліття), заборгованість по аліментам становила 59 221,97 грн.

У своєму відзиві позивач просить застосувати до даних вимог строк позовної давності.

Позивач зі строку набуття повноліття дитини, а саме з 28.07.2014 р. по теперішній час, тобто до спливу строку позовної давності, та закриття виконавчого провадження не подавала іншого позову до цього ж самого відповідача з тим самим предметом, та з тих самих підстав.

Відповідно до п.4 ст.194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

Суд зазначає, що з моменту закінчення виконавчого провадження з набуттям дитиною повноліття, стягнення заборгованості за аліментами після досягнення, ОСОБА_4 повноліття розмір заборгованості яких визначений державним виконавцем регулюється Цивільним кодексом України. Тобто вважається, що платник аліментів має перед стягувачем певне та визначене грошове зобов`язання, стягнення якого має відбуватись за правилами ЦК України, у тому числі і за його невиконання (ст.625 ЦК України). Стягнення пені за аліментами може відбуватись лише при виконанні рішення про стягнення аліментів (ст.196 СК України).

Відповідно до п.2 ст. 20 СК України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, позовна давність застосовується судом відповідно до Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

До спорів, що випливають із сімейних відносин, застосовуються передбачені в ЦК України правила щодо початку перебігу позовної давності ст. 261 ЦК України.

У свою чергу п.4 стаття 261 Цивільного кодексу України наголошує у разі порушення цивільного права або інтересу неповнолітньої особи позовна давність починається від дня досягнення нею повноліття.

Тобто позовна давність почалася з 28.07.2014 року, з набуттям ОСОБА_4 повноліття, та закінчилась, згідно зі статтею 257 Цивільного кодексу України, через три роки - 28.07.2017 року.

У зв`язку із чим суд вважає, що до всіх заявлених позовних вимог позивачем пропущений строк позовної давності.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, та відповідача, як на підставу заперечення позову, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про відмову в позові.

На підставі ст.180-183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.5, 12, 13, 141, 274, 279, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості, неустойки (пені) за аліментами - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю. Миколаєць