Справа № 456/781/19 Головуючий у 1 інстанції: Янів Н.М.
Провадження № 22-ц/811/1084/19 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретар - Жукровуська Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 березня 2019 року, постановлену в складі головуючого судді Яніва Н.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Стрийська міська рада, Головне управління ДФС у Львівській області про визнання договору про відшкодування витрат недійсним, -

в с т а н о в и л а:

04.03.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Стрийська міська рада, Головне управління ДФС у Львівській області у якому просить визнати недійсним договір на відшкодування витрат № 06-81/1/12, укладений 20 березня 2012 року між ОСОБА_1 та Дочірним підприємством Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія», від імені та в інтересах якого виступила Стрийська нафтогазорозвідувальна експедиція.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 березня 2019 року з підстав визначених п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Стрийська міська рада, Головне управління ДФС у Львівській області про визнання договору про відшкодування витрат недійсним відмовлено.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768, 40 грн., сплачений згідно квитанцій від 27.12.2018 року та 04.03.2019 року.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 березня 2019 року оскаржив позивач ОСОБА_1 З такою не погоджується, вважає її незаконною, прийнятою з порушенням норм процесуального права. На думку апелянта, висновки, викладені в ухвалі суду, не відповідають обставинам справи. В обґрунтування вимог покликається на те, що предметом позову є визнання недійсним договору на відшкодування витрат № 06-81/1/12, укладеного 20 березня 2012 року між Дочірнім підприємством Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія», від імені та в інтересах якого виступала Стрийська нафтогазоровідувальна експедиція та ним - ОСОБА_1 , з підстав, передбачених ч. 1 ст. 203 та ст. 230 ЦК України, тобто визнання недійсним правочину, вчиненого під впливом обману, що судом першої інстанції враховано не було, оскільки позов, який вже розглянутий судом, було заявлено з інших підстав.

Просить ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 березня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до Стрийського міськрайонного суду Львівської області.

Відзив на апеляційну скаргу відповідач не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦПК України, розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи, що згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформувала учасників справи окрім направлення повідомлень, також шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явились.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається в порядку передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що є таке, що набрало законної сили, рішення у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за тими самими вимогами. Зокрема, врахував наявність долученої до позовної заяви копії рішення Апеляційного суду Львівської області від 09.11.2015 року у справі № 456/5916/13 (провадження № 22-ц783/7006/15) за позовом ОСОБА_1 до Дочірного підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія», треті особи: Стрийська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Львівській області, Управління Держземагенства, Приватне підприємство «Неллі» про визнання договору про відшкодування витрат недійсним, яким скасовано рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.10.2014 року та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено. Вказане судове рішення набрало законної сили 09.11.2015 року.Вказав, що предметом позову було визнання недійсним договору на відшкодування витрат №06-81/1/12, укладеного 20.03.2012 року між Дочірним підприємством Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія», від імені та в інтересах якого виступила Стрийська нафтогазорозвідувальна експедиція та ОСОБА_2 , з підстав передбачених ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України, тобто суперечності правочину актам цивільного законодавства.

Такі висновки суду лише частково відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно із ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Слідуючи принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Порядок пред"явлення позову регламентований статтею 184 ЦПК України.

При цьому, підстави для відмови у відкритті провадження у справі визначені статтю 186 ЦПК України.

Зокрема, згідно із п. 2 ч. 1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що вказана норма передбачає обов`язок суду відмовити у відкритті провадження у справі лише за наявності такого, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Так, згідно вищезазначеного рішення Апеляційного суду Львівської області від 09.11.2015 року у справі № 456/5916/13 (провадження №22-ц783/7006/15) за позовом ОСОБА_1 до Дочірного підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія», треті особи: Стрийська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Львівській області, Управління Держземагенства, Приватне підприємство «Неллі» про визнання договору про відшкодування витрат недійсним, яким скасовано рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.10.2014 року та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції виходив з того, що застосувавши як підставу для визнання договору про відшкодування витрат недійсним положенням статей 203, 215 ЦК України, суд першої інстанції не вказав, яким саме вимогам закону, цей правочин не відповідає.

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись у березні 2019 року в суд з указаним вище позовом до Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Стрийська міська рада, Головне управління ДФС у Львівській області, просив визнати недійсним договір про відшкодування витрат з підстав, передбачених ст. 230 ЦК України, тобто обману. І саме зазначені обставини входять у предмет доказування і підлягають перевірці, що не було підставою розгляду у вказаній вище справі.

Наведене свідчить про відсутність правових підстав для відмови у відкритті провадження справі за ст. 186 ч. 1 п. 2, оскільки судове рішення Апеляційного суду Львівської області від 09 листопада 2018 року за складом учасників та предметом позову є аналогічним справі за №456/5916/13, однак за підставами позову - відмінним від справи за №456/5916/13.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі характер спірних правовідносин не з`ясував, на зазначене уваги не звернув, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки неправильне застосування ст. 186 ЦПК України призвело до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ураховуючи, що оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства, вона підлягає скасуванню на підставі ст. 379 ЦПК України з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

У відповідності до вимог абзацу 2 ч.5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 14 червня 2019 року.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 268, 367-369, 374 ч. 1 п. 6, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 березня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 14 червня 2019 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.