Справа №751/1790/19
Провадження №2/751/671/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Філатової Л. Б.

за участі секретаря Грищенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) учасників в приміщенні суду справу № 751/1790/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО» і ЕКО «Маркет» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за невикористану відпустку і моральної шкоди,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

14.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ТОВ «ЕКО» і ЕКО «Маркет» про стягнення за період з 01.11.2018 року по 24.11.2018 року заборгованості з виплати заробітної плати в розмірі 550,57 гривень, 21298,32 гривні середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, 1800,40 гривень компенсації за невикористану відпустку і 10000 гривень моральної шкоди (а.с.1-4). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 03.11.2011 року працював двірником в ЕКО «Маркеті» в с.Новоселівка, по вулиці Шевченка, 38, що підпорядковано ТОВ «ЕКО», з 05.02.2018 року був переведений ліфтером. Вказує, що 14.11.2018 року отримав довідку про заробітну плату з якої дізнався, що зарплата нараховується в меншому розмірі, ніж фактично отримувана, а тому через суперечки з керівництвом 23.11.2018 року був звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП України (наказ від 22.11.2018 року № Е К/К 225), при цьому не було виплачено заробітну плату і компенсацію за невикористану відпустку. Зазначає, що 26.12.2018 року направив відповідачу заяву з проханням надати довідку про кількість відпрацьованих в листопаді 2018 року годин, кількість нарахованих днів відпустки та кількість використаних за період з 03.11.2011 року по 24.11.2018 року, відповіді на яку не отримав. Посилається, що згідно з розрахунковим листком від 23.11.2018 року за листопад 2018 року оплатили 128 годин відпрацьованого часу в сумі 2754,91 гривня, що менше за мінімальну заробітну плату (22.41 х 128 годин = 2868,48 годин), недоплата 2868,48 грн - 2754,91 грн = 113,57 гривень, з 01.11.2018 року по 23.11.2018 року відпрацював 17 днів - 147,5 годин, різниця становить 147,5 - 128 = 19,5 годин, недоплата склала 22,41 грн х 19,5 = 437 гривень, а всього 113,57 + 437 = 550,57 гривень. Вважає, що за період з 24.11.2018 року по 01.05.2019 року сума середнього заробітку дорівнює 16686,32 гривні + 4612 гривень = 21298,32 гривні, недоплачена грошова компенсація за 14 днів невикористаної відпустки 128,60 х 14 = 1800,40 гривень. Вказує, що невиплатою належних коштів завдано моральну шкоду, яку оцінює в 10000 гривень. Підстави позову - ст.ст.47, 74, 75, 83, 115-117, 233 КЗпП України, Закони України «Про оплату праці», «Про відпустку», ст.ст.23, 625 ЦК України.

17.04.2019 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог (а.с.86-87) в якій збільшив розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні і просив стягнути 27871,13 гривень середнього заробітку за час затримки по 01.06.2019 року, стягнути 550,57 гривень заборгованості з виплати заробітної плати, 1800,40 гривень компенсації за невикористану відпустку і 10000 гривень моральної шкоди.

15.05.2018 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог (а.с.110-111) в якій збільшив розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні і просив стягнути 29138,88 гривень середнього заробітку за час затримки по 01.07.2019 року, стягнути 550,57 гривень заборгованості з виплати заробітної плати, 1800,40 гривень компенсації за невикористану відпустку і 10000 гривень моральної шкоди

Відповідач ТОВ «ЕКО» подав відзив на позовну заяву (а.с.56-58). В обгрунтування заперечень проти заявлених позовних вимог вказують, що при звільненні ОСОБА_1 23.11.2018 року відповідно до видаткового касового ордеру та відомості було здійснено виплату всіх сум: заробітної плати за відпрацьовані в листопаді 2018 року 128 годин (згідно табелю обліку робочого часу) та грошової компенсації за 105 календарних днів невикористаної відпустки. Вказує, що облік робочого часу ТОВ «ЕКО» автоматизовано - підрахунок часу проводиться зчитуванням даний з енергоносіїв при пред`явленні індивідуальної скетч-картки. Зазначають, що Управлінням Держпраці у Чернігівській області було складено акт інспекційного відвідування ТОВ «ЕКО» від 20.03.2019 року, яке було проведено за зверненням позивача. При цьому кошти, що належали до виплати позивачу були отримані ним своєчасно та в повному обсязі.

Позивач подав відповідь на відзив (а.с.88-90) в якому вказав, що відповідач надавав відпустку терміном 24 календарні дні за відпрацьований рік, а відповідно до Закону України «Про відпустки» йому як інваліду 3 групи мала надаватись відпустка терміном 26 календарних днів. Вказав, що відповідачем не надано табель (журнал) обліку робочого часу.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги (а.с.110-111) підтримав в повному обсягу і до викладених в позовній заяві пояснень доповнив, що дійсно облік відпрацьованого робочого часу здійснювався за електронними картками, але був ще і журнал, де черговий проставляв робочі часи. Вважає, що такий журнал відображав дійсно відпрацьований час і саме по записах в ньому вносились зміни в електронну систему обліку робочого часу і відповідні коригування в табелях. Не заперечував, що частина предмету позову - стягнення компенсації за невикористану відпустку на час розгляду справи відсутній, компенсацію отримав 15.05.2019 року. Вважає, що складений за його зверненням Управлінням Держпраці у Чернігівській області акт інспекційного відвідування є неправильним і незаконним. При звільненні 23.11.2018 року отримав кошти у сумі 11744,87 гривень

2. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18.03.2019 року провадження у даній справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів (а.с.24-25).

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 26.04.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «ЕКО» і ЕКО «Маркет» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за невикористану відпустку і моральної шкоди в частині вимог про стягнення 25520,16 гривень середнього заробітку за час затримки розрахунку і 10000 гривень моральної шкоди - залишено без руху, надано строк для виправлення недоліків (а.с.98-99). 13.05.2019 року ОСОБА_1 виправив недоліки позовної заяви (а.с.108-109).

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 13.06.2019 року (без видалення до нарадчої кімнати) клопотання ОСОБА_1 про застосування до відповідача заходів процесуального примусу - залишено без задоволення.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 13.06.2019 року провадження у справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ЕКО» і ЕКО «Маркет» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за невикористану відпустку і моральної шкоди в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «ЕКО» і ЕКО «Маркет» про стягнення компенсації за невикористану відпустку - закрито (а.с.144-146).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляду справи у його відсутності (а.с.134-135).

3. Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права застосовані судом та мотиви їх застосування.

ОСОБА_1 був прийнятий двірником 03.11.2011 року в ТОВ «ЕКО» згідно наказу № ЄК/К-209 від 03.11.2011 року (а.с.59).

Наказом № ЄК/К-024 від 05.02.2018 року ОСОБА_1 був переведений на посаду ліфтера з посадовим окладом 3725 гривень (а.с.60).

Стаття 76 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно до ст.77 ЦПК України належними є докази які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.5, ч.6 ст.81 ЦПК України).

Вирішуючи вимоги про стягнення 550,57 гривень заборгованості з виплати заробітної плати за період з 01.11.2018 року по 24.11.2018 року, суд виходить з наступного:

Згідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 3723 гривні; у погодинному розмірі: з 1 січня - 22,41 гривні.

Відповідно до табелю обліку використання робочого часу № 18 за період з 01.11.18 по 23.11.18 (а.с.62) ОСОБА_1 відпрацьовано за 11 робочих днів 128 годин. Суд погоджується із доводами відповідача в цій частині (а.с.56-58), оскільки жоден з доказів не підтверджує здійснення обліку робочого часу працівників ТОВ «ЕКО» будь-яким іншим, ніж автоматизованим шляхом - підрахунок часу проводиться зчитуванням даний з енергоносіїв при пред`явленні індивідуальної скетч-картки. Управлінням Держпраці у Чернігівській області в акті інспекційного відвідування ТОВ «ЕКО» від 20.03.2019 року, яке було проведено за зверненням позивача (а.с.68-77) порушень обліку робочого часу працівників, не виявлено (розділ 6 акту «оплата праці»). Твердження позивача про відпрацювання ним у листопаді 2018 року 17 днів - 147,5 годин, в судовому засіданні підтвердження не знайшли.

Суд приходить до висновку, що розмір заробітної плати ОСОБА_1 встановлений у розмірі, не меншому за прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб на 01.01.2018 року, що відповідає змісту ст.ст.3, 3-1 Закону України «Про оплату праці», оплата за відпрацьований у листопаді 2018 року час здійснена позивачу без порушення вимог чинного законодавства і в передбачений термін, а отже заявлені позовні вимоги щодо стягнення за період з 01.11.2018 року по 24.11.2018 року заборгованості з виплати заробітної плати в розмірі 550,57 гривень - задоволенню не підлягають.

Наказом № ЕК/К-225 від 22.11.2018 року ОСОБА_1 звільнено 23.11.2018 року за власним бажанням за ст.38 КЗпП України (а.с.61).

23.11.2018 року ОСОБА_1 ТОВ «ЕКО» було виплачено 11744,87 гривень (а.с.63-64).

Згідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

15.05.2019 року ТОВ «ЕКО» ОСОБА_1 було виплачено 1552,84 копійки недоплаченої компенсації за відпустку (а.с.116-117).

Частиною 1 ст.116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідачем позивачу при звільненні не було виплачено 1552,84 гривні компенсації за невикористану відпустку.

Статтею 117 КЗпП України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Час затримки виплати компенсації за частину невикористаної відпустки з 23.11.2018 року по 15.05.2019 року дорівнює 5 місяців 21 день.

При розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд виходить із середнього заробітку, визначеного відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року із наступними змінами та доповненнями. Відповідно до п.5 розділу IV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п.8 визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Останні повні два місяці, за які нараховувалась ОСОБА_1 заробітна плата - були вересень і жовтень 2018 року (а.с.12, 136), в яких він пропрацював 160 і 176 годин відповідно, а всього - 336 годин, нарахована заробітна плата за ці місці 3788 гривень і 3960,18 гривень, а всього - 7748,18 гривень (а.с.137). Таким чином, суд погоджується із визначеною в довідці ТОВ «ЕКО» середньоденною заробітною платою - 23,06 гривень (а.с.137). Середня кількість відпрацьованих за місяць ОСОБА_1 годин дорівнює 336 годин : 2 місяці = 168 годин. Таким чином, за період затримки розрахунку при звільненні (5 місяців і 21 день) розмір середнього заробітку ОСОБА_1 дорівнює: 5 місяців 21 днень х 168 годин = 952 години х 23,06 гривень = 21953,12 гривень.

При визначенні належної до стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд враховує наявність спору між працівником та роботодавцем з приводу розміру належних до виплати працівникові сум на день звільнення, виникнення спору між працівником та роботодавцем після 23.11.2018 року, задоволення вимог позивача про виплату належної йому компенсації в процесі розгляду даної справи до постановлення рішення, ураховуючи розмір спірної суми, на яку працівник мав право та частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком, встановлені обставини даної справи і вважає, що в даному випадку наявні всі підстави для застосування судом принципу співмірності при визначенні відшкодування працівникові середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Суд вважає, що сума в 4000 гривень буде відповідати зазначеним вище критеріям.

Відповідно до ч.1 ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають додаткових зусиль для організації свого життя.

Захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується, зокрема, крім іншого, механізмом компенсації моральної шкоди як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли у результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Компенсація моральної шкоди має самостійне юридичне значення.

В зв`язку з несвоєчасною виплатою ОСОБА_1 частини компенсації за невикористану відпустку, він зазнав моральної шкоди, яка виразилась в переживаннях, душевних стражданнях, необхідністю додаткових зусиль для організації свого життя, виходячи із засад розумності та справедливості, з огляду на тривалість порушення прав позивача, характер та обсяг страждань, суд вважає, що сума в 1000 гривень буде відповідати наведеним вище критеріям.

Заявлені до відповідача ЕКО «Маркет» позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки ЕКО «Маркет» не є належним відповідачем у даній справі (ч.2 ст.48 ЦПК України).

Установлена ст.625 ЦК України, на яку посилався позивач, відповідальність боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання не застосовується до трудових відносин, які виникли у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні працівника з роботи та несвоєчасною виплатою заробітної плати, оскільки такі відносини врегульовані нормами трудового права.

Керуючись ст.ст.76-81, 141, 259, 263-266, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО» і ЕКО «Маркет» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за невикористану відпустку і моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО» (ЄРПОУ 32104254) на користь ОСОБА_1 4000 гривень середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, 1000 гривень моральної шкоди і 768 гривень 40 копійок судового збору, а всього - 5768 (п`ять тисяч сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Учасник справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до або через Новозаводський районний суд міста Чернігова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 14.06.2019 року.

Головуючий - суддя Л. Б. Філатова