Провадження № 2-з/638/397/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2019 суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Шестак О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

30.09.2019 позивач подав до суду заяву, в якій просить: обмежити виїзд за межі України ОСОБА_2 разом із дитиною - ОСОБА_3 ; обмежити виїзд за межі України їх з відповідачем дитині - ОСОБА_3 ; не обмежувати ОСОБА_2 виїзд за межі України без їх дитини - ОСОБА_3 .

В обгрунтування заяви зазначає, що відповідачка є громадянкою Російської Федерації (має посвідку на постійне проживання в Україні), і разом з спільною дитиною може виїхати за межі України для переховування від правосуддя, що унеможливить виконання рішення суду в разі визначення проживання дитини разом з позивачем.

Посилаючись на ст.ст. 149, 150, 441 ЦПК України, заявник вказує, що обмеження виїзду відповідача разом з дитиною за межі України жодним чином не вплине на право відповідача виїжджати з України без дитини, тим самим збереже її права на пересування.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Перелік заходів забезпечення позову визначений ст. 150 ЦПК України. При цьому, такий вид забезпечення, за яким суд вживає заходів в вигляді тимчасового обмеження особи в виїзді за межі України, зазначеною нормою не передбачений.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені в зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Також заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, бути необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

За змістом ст. 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну врегульований ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 цього закону, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено, зокрема в випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Таким чином, заборона виїзду громадянина України за кордон може бути накладена за певних умов на стадії виконання судового рішення, на стадії судового розгляду позовної заяви заборона виїзду дитини за межі України до вирішення справи по суті не може бути застосована, в зв`язку з чим підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відсутні і суд відмовляє в її задоволенні.

При цьому суд звертає увагу, що за відсутності обставин, зазначених в п.п. 2-4 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, виїзд з України малолітнього ОСОБА_3 в супроводі матері без нотаріально посвідченої згоди батька заборонений законодавством України, а, отже, не потребує ухвалення судового рішення з цього приводу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-150, 153 ЦПК України, -

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя