Справа № 664/3604/18
Провадження № 2/664/345/19
06 червня 2019 року Цюрупинський районний суд
Херсонської областi
в складі: судді Яценка О.М.,
за участі секретаря судового засідання Брустман О.М.,
представника позивача адвоката Пастушенка Ю.А.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Олешки Херсонської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні представник позивач заявлений позов підтримав та суду пояснив, що позивач відповідно до договору дарування від 06.11.2002 року є власником 44/100 будинку АДРЕСА_1 . За згодою з позивачем як власником житлового приміщення ОСОБА_2 було прописано у спірному житловому будинку, проте останній з 1993 року в ньому не проживає. У зв`язку із тим, що реєстрація відповідача впливає на визначення розміру нарахованої субсидії та комунальних платежів, тому просить суд задовольнити позов та визнати відповідача таким, що втратив право користування належним позивачеві на праві власності житловим будинком.
Позивач позицію свого захисника підтримала, просила позовні вимоги задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення 13.05.2019 року оголошення на офіційному веб-порталі Цюрупинського районного суду, про причини неявки суд не повідомила.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Свідок ОСОБА_3 суду показала, що вона є кумою позивача, знайома зі сторонами з 1977 року. Відповідач ОСОБА_2 проживав у будинку до 1993 року, після чого поїхав, речі останнього в будинку відсутні.
Свідок ОСОБА_4 суду показав, що він є сином позивача, відповідач раніше проживав у будинку, проте у 1993 році виїхав до іншого місця проживання, до цього часу він не з`являвся.
Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 44/100 будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від 06.11.2002 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2643. У квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з будинкової книги за зазначеною адресою. Відповідно акту не проживання від 21.11.2018 року, складеного головою вуличного комітету (вул АДРЕСА_1 ) ОСОБА_5 , та підтверджено поясненнями свідків, відповідач не проживає в будинку з 1993 року, договір житлового найму між сторонами не укладався.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. За ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», передбачає, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до ст.317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців
Відповідно до положень ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Таким чином, у ході розгляду справи знайшли своє підтвердження обставини, викладені позивачем у позовній заяві, зокрема факт реєстрації відповідача, який фактично не проживає в квартирі за місцем реєстрації, що створює для позивача перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому житловим приміщенням. Тому за таких обставин, суд вважає, що з метою захисту інтересів власника будинку відповідача ОСОБА_2 належить визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, чим усунути для власника перешкоди у користуванні будинку.
Тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст.71,72 ЖК України, ст.ст.16,317,319,321 ЦК України, ст.. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання Україні», ст.ст. 4, 12, 13, 223, 229, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України,
Позовнi вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду через Цюрупинський районний суд Херсонської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя підпис О.М. Яценко
Згідно з оригіналом.
Суддя Яценко О.М.