Номер провадження: 22-ц/813/1720/19
Головуючий у першій інстанції Абухін Р.Д.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 31 липня 2018 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_1 , відповідно до якої просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме

- накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), яка належить на праві власності ОСОБА_1 , що зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31 липня 2018 року заборонено ОСОБА_1 , що зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00).

Не погодившись з зазначеною ухвалою представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 31 липня 2018 року.

Заслухавши доповідь судді доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи заяву представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 про забезпечення позову суд обґрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суддя за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ч. 153 ЦПК заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

За наслідками розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суддя відповідно до частин 9-10 ст. 153 ЦПК України може постановити ухвалу про повернення заяви заявникові, а також про вжиття заходів забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову, вказані ухвали підлягають оскарженню відповідно до статті 353 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення заборони вчиняти певні дії.

Пленум Верховного Суду України « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено батько позивача ( ОСОБА_4 ) - ОСОБА_6 був власником квартири АДРЕСА_3 . Після його смерті стало відомо, що на підставі договору довічного утримання від 24.02.2016 року ОСОБА_1 набула право власності на вищезазначену квартиру. Позивач вважає договір довічного утримання незаконним та буде його оскаржувати. З метою запобігання відчуження спірної квартири заявниця звернулась до суду із даною заявою.

На момент розгляду судом першої інстанції заяви нерухоме майно, що є предметом спору по даній справі та на яке заявник просить накласти арешт перебуває у власності ОСОБА_1 на підтвердження чого позивачем надано довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, також заявниця зазначає, що є підстави вважати, що дане майно, може бути відчужене.

Підсумовуючи вищевикладені обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності правильним є висновок суду щодо обґрунтованості заяви представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 про забезпечення позову та наявності правових підстав для його задоволення, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив обставини у справі, надані докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, що їх регулює.

Посилання автора апеляційної скарги на неврахування судом першої інстанції вимог ЦПК, роз`яснень Пленуму ВСУ є необґрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення питання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 УПК України апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 31 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05.06.2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький