Справа № 2/593/168/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2019 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_1 до Вербівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, вказуючи, що після смерті її батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чоловіка ОСОБА_4 та тітки ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді належних їм частин будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , і хоч вона за законом та за заповітом є спадкоємцем цієї спадщини, однак розпорядитись нею не може, бо нотконтора відмовила їй у видачі свідоцтва на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкодавцям частин зазначеного будинковолодіння, звернулася до суду з позовом, яким просить визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно.

В судове засідання позивачка та її представник не зявилися. Від представника позивачки надійшла суду заява, у якій він просить справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги позивачки підтримує, просить їх задоволити.

Представник Вербівської сільської ради Бережанського району у судове засідання також не з`явився, представив суду заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутності, вважає підставними позовні вимоги позивачки, а тому заперечень щодо їх задоволення не має.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи та взявши до уваги заяви сторін і дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності із Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року спадкові відносини регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Згідно із ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, а оскільки матір позивачки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , то питання про спадкування належного їй майна слід вирішувати, керуючись нормами Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на той час. Що стосується спадкового майна, інших спадкодавців, то питання про спадкування належного їм майна слід вирішувати керуючись чинним нині Цивільним Кодексом України, оскільки тітка позивачки ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , чоловік позивачки ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , а батько позивачки ОСОБА_2 9 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно ст. ст. 524, 529, 548 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина і батьки померлого; для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; а згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

У відповідності із ст. ст. 1217, 1220, 1223, 1261, ч.3 ст.1268 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , її батьки : ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чоловік ОСОБА_4 , тітка ОСОБА_6 та діти позивачки: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 постійно проживали у будинковолодінні, що в АДРЕСА_1 по АДРЕСА_1 , яке відносилося до категорії колгоспних дворів та були співвласниками зазначеного будинковолодіння, і їм усім на праві спільної сумісної власності належало по 1/8 його частині.

Цей факт підтверджується оглянутою в судовому засіданні довідкою № 242, виданою 10 травня 2017 року Вербівською сільською радою по записах погосподарської книги; свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, що було видане 13 липня 1988 року виконавчим комітетом Бережанської районної ради; інформаційною довідкою за № 112 про технічний стан нерухомого майна та технічним паспортом на садибний житловий будинок, що були видані 29 січня 2019 року Бережанським ОК МБТІ на підставі інвентаризаційної справи № 111.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 20 листопада 2002 року Вербівською сільською радою Бережанського району Тернопільської області, видно, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивачки ОСОБА_3 , яка заповіту не складала. На час смерті матері з нею проживали двоє спадкоємців першої черги за законом: її чоловік ОСОБА_2 та дочка -позивачка ОСОБА_1 , тобто останні вступили в управління спадковим майном на прийняли спадщину.

Вищевказане підтверджується долученою до матеріалів справи довідкою № 195, виданою Вербівською сільською радою 9 квітня 2019 року, яка свідчить про те, що частку померлої ОСОБА_3 успадкували її чоловік та дочка - по 1/16 частині кожен ( 1/8 : 2 = 1/I6 ). Таким чином, частка позивачки та її батька у будинковолодінні збільшилася на 1/16 ( 1/8 : 2 =1/16) і стала 3/16 ( 1/8 як частки членів колгоспного двору + 1/ 16 - частка померлої матері та дружини).

Подана позивачкою позовна заява та долучене до неї свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , свідчать про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла тітка позивачки ОСОБА_5 , яка була рідною сестрою її матері. А так як остання не розпорядилася належним їй майном та не складала заповіту, а згідно долученої до матеріалів справи довідки № 196, виданої 9 квітня 2019 року Вербівською сільською радою, видно, що позивачка проживала разом із спадкодавицею, а тому вона у відповідності до ч. 3 ст.1266 та ч. 3 ст. 1268ЦК України прийняла спадщину у звязку з чим її частка у будинковолодінні збільшилась на 1/8 .

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік позивачки ОСОБА_4 , а оскільки останній не розпорядився належним йому майном та не складав заповіту, тому позивачка, як дружина спадкодавця, будучи спадкоємцем першої черги та проживаючи із останнім однією сімєю у відповідності до ч. 3 ст. 1268ЦК України успадкувала належну йому 1/8 частину будинковолодіння, у звязку з чим її частка у будинковолодінні збільшилась на 1/8 .

Вищевказане підтверджується оглянутою у судовому засіданні довідкою № 205, виданою 18 квітня 2019 року Вербівською сільською радою Бережанського району.

Із письмових пояснень позивачки також встановлено, що її батько ОСОБА_2 , будучи співвласником вищевказаного будинковолодіння та маючи 1/8 його частину, як член колгоспного двору, та отримавши після смерті дружини 1/16 частину ( 1/8 + 1/16 = 3/16), на випадок своєї смерті 5 жовтня 2009 року склав заповіт, яким все належне йому майно заповів позивачці ОСОБА_1 , і остання, хоч у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємць по заповіту прийняла спадщину, однак через відсутність правовстановлюючих документів про належність спадкодавцю вищевказаних часток у будинковолодінні, не мала змоги переоформити їх на себе, то з тих підстав просила її позовні вимоги задоволити.

Вищевказані факти підтверджуються оглянутими в судовому засіданні документами, а саме: заповітом, складеним спадкодавцем 5 жовтня 2009 року; свідоцтвами про народження позивачки, її матері та тітки; а також свідоцтвами про їх одруження; постановою Бережанської держнотконтори за № 476/02-31 від 11 квітня 2019 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій та довідками № 194, № 195, № 196 та № 205, виданими Вербівською сільською радою 9 та 18 квітня 2019 року.

А так як з приводу переоформлення на своє ім`я часток у будинковолодінні, що належали померлим батькам, чоловіку та тітці, позивачка зверталася у ОСОБА_10 держнотконтору, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинковолодіння на їх ім`я, а отримати такий документ після їх смерті в установленому для цього порядку не представляється можливим, оскільки згідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю власника, реєстрація такого права можлива тільки відносно живої особи, а поскільки в судовому засіданні доведено, що позивачка після смерті спадкодавців у відповідності до ст. 549 ЦК Української РСР та ч. 3 ст. 1268 ЦК України вступила управління спадковим майном та прийняла спадщину, однак через відсутність правовстановлюючих документів, які би свідчили про належність спадкодавцям частин зазначеного будинковолодіння, не мала змоги переоформити спадщину на себе, тому суд вважає необхідним задоволити позовні вимоги позивачки і визнати за нею право на спадкове майно, що залишилося після смерті спадкодавців.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. ст. 4, 12, 19, 76-81, 89, ч.4 ст. 206, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, 524, 529, 548, 549 ЦК Української РСР, ст. ст. 1217, 1220, 1223, 1261, ч. 3 ст. 1266,ч.3 ст.1268 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді 1/16 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті її тітки ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді 1/8 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді 1/8 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вигляді 3/16 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.