справа № 489/5148/19 провадження №2/489/2271/19
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження у справі

16 жовтня 2019 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, ознайомившись з матеріалами позовної заяви за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної державі
встановив:
У вересні 2019 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної з його вини державі розмірі 55081,49 грн.
Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд дійшов наступного.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Як вбачається із позовної заяви, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.06.2018 №19-РС відповідач ОСОБА_1 у військовому званні молодший сержант військової служби за контрактом призначений на посаду начальника складу роти матеріального забезпечення.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.07.2018 №161 ОСОБА_1 прийняв справи та посаду начальника складу роти матеріального забезпечення та приступив до виконання обов`язків.
В подальшому було виявлено нестачу майна на складі, за збереження якого відповідальним під звіт є ОСОБА_1 .
За результатами службового розслідування складено акт від 30.11.2018 за № 26/206 та встановлено факт заподіяння матеріальної шкоди державі відповідачем у розмірі 50914,15 грн. Крім того, в результаті службового розслідування складено акт № 26/72 від 11.03.2019 та встановлено факт заподіяння матеріальної шкоди державі відповідачем у розмірі 4167, 34 грн. Загальна сума завданої державі матеріальної шкоди склала 55081, 49 грн.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.
Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.
Згідно із частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
На підставі пункту 2, 7 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовим спором - є спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Отже, одним із учасників адміністративного спору є суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства.
Пунктом 2 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».
За змістом частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Таким чином, проходячи військову службу за контрактом, особа проходить військову службу, яка відповідно до зазначених норм КАС України вважається публічною службою.
У вказаній справі позов пред`явлено військовою частиною до фізичної особи-військовослужбовця про стягнення майнової шкоди, заподіяної ним під час проходження військової служби, спір з приводу відшкодування збитків, завданих особою державі під час проходження військової служб є публічно правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Також слід зазначити, що у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС, у редакції Закону від 03.10.2017 № 2147-VIII, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.
Аналогічний висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.12.2018 по справі № 804/285/16.
За таких обставин, даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому відсутні підстави для відкриття провадження по справі.
Одночасно суд роз`яснює, що позивач не позбавлений звернутися за даним позовом до окружного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України,
ухвалив:
Відмовити у відкритті провадження по справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної державі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя І.В.Коваленко