Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1418/18

Провадження № 2/126/97/2019

"23" травня 2019 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Притуляк І.І.

за участі представника позивача Войцещука А.П. , відповідача

ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором з тих підстав, що як стверджує відповідно до укладеного договору від 13.05.2009 року відповідач отримав кредит у розмірі 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит в розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач ОСОБА_2 станом на 30.04.2018 року має заборгованість у розмірі 19481,25 грн., яка складається з наступного: 790,50 грн. - заборгованість за кредитом, 12985,70 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 4301,18 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 - штраф (фіксована частина), 903,87 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача на користь банку цю заборгованість та понесені судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого він заперечує проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що договору та кредитного договору він з позивачем не укладав і як наслідок не існує зобов`язань, при невиконанні яких могли б настати наслідки у вигляді виникнення заборгованості в сумі 19481,25 грн. Позивач наполягає, що між ними укладений договір і його волевиявлення щодо укладення такого договору було виражено шляхом приєднання. Однак заява, яку він підписав не є заявою про приєднання до договору, не містить жодних натяків на те, що підписуючи вказану заяву він надає згоду на укладення того чи іншого правочину, а містить лише його персональні дані, що є більше заявою-анкетою та містить прохання видати кредит. Крім того, з тексту вказаної заяви також вбачається, що за результатами розгляду його заяви було прийнято рішення та видано картку "Універсальна" з кредитним лімітом 800 грн. з відсотковою ставкою 2,5 % в місяць та щомісячною комісією 0 %. Він не погоджується з розрахунком заборгованості, оскільки йому був наданий кредит в розмірі 800 грн., однак в розрахунку міститься інша сума кредиту 790,50 грн., що дає підстави вважати, що вказаний розрахунок не має взагалі відношення до нього та кредиту, взятого ним в 2009 році. Найбільшу частину заборгованості складають відсотки за кредитом - 12985,70 грн. Однак із розрахунку не вбачаєтсья, яким чином була знайдена така сума. Застосування пені взагалі не погоджувалось сторонами та нічим не обумовлено, а комісія складає 0 %. Позивач в розрахунку заборгованості зазначає штраф в розмірі 1403,87 грн., визначений на його думку тими ж умовами, які ним не підписувались та з ним не погоджувались, а отже застосування до нього штрафних санкцій у вигляді штрафу є неправомірними. З врахуванням вищенаведеного вважає, що позивач не надав належних та допустимих доказів в підтвердження своїх вимог, позов є необгрунтованим та не доведеним, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

У відповіді на відзив представник АТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. Таким чином, між банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, що вказує на вчинення двосторонього кредитного договору, складовими якого виступають Заяви, Умови, Правила та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в заяві. Позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 13.05.2009 року, з якої чітко вбачається: персональні дані, адреса проживання та інша додаткова інформація, необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе, заповнена особисто, а також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що ОСОБА_2 висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки "Універсальна" та особистим підписом він засвідчив, що згоден з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також до матеріалів позову долучено Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", власноруч підписана відповідачем, з якої чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5 % (30 % на рік), вказано розміри комісій та штрафів. Тобто сторонами при укладенні договору були обговорені всі істотні умови.

Відповідач ОСОБА_2 заявив клопотання про застосування позовної давності з тих підстав, що позивачем пропущено строк позовної давності, в межах якого він міг би звернутись до суду. Враховуючи, що термін дії картки, на яку йому був встановлений кредитний ліміт закінчився 30.04.2013 року, що є строком повного погашення зобов`язання, то строк позовної давності слід відраховувати на наступний день, тобто 01.05.2013 року. Таким чином, з моменту прострочення зобов`язання щодо повного повернення кредиту і звернення позивача до суду встановлений законом загальний трирічний строк позовної давності сплив ще 01.05.2016 року. При цьому строк позовної давності не переривався. Разом з тим зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

Представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" Войцещук А.П. в судовому засіданні позорв підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 заперечує проти задоволення позову, просить застосувати позовну давність та відмовити в позові.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 13.05.2009 року відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питаннях банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку.

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача, керуючись законодавством України, АТ КБ «ПриватБанк» пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг». Тобто, Умови та Правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком клієнтам.

При укладені договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Позивач АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві ОСОБА_2 кредит у розмірі, встановленому договором.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.2.4, 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг», на підставі яких відповідач при укладанні договору про надання банківських послуг дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Під борговими зобов`язаннями сторони узгодили зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта, що зазначено в п.2.1.1.12 «Умов та правил надання банківських послуг».

На підставі п.2.1.1.12.2 в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання).

У разі, якщо в дату нарахування відсотків клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Умов та правил надання банківських послуг». Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору.

Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.п. 1.1.3.2.9, 2.1.1.3.7 «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідно до п. 2.1.1.5.3 до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам, але на підставі п. 1.1.5.2 Умов та Правил неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобов`язань за даним договором.

Підвищення відсоткової ставки може здійснюватися тільки за тратами клієнта здійсненими після її підвищення, що дає можливість клієнту у разу незгоди з новою відсотковою ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій відсотковій ставці.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

У разі непогашення суми простроченого кредиту та у разі виникнення прострочених зобов`язань відповідно до п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується згідно «Тарифів банку» на час порушення зобов`язання та може змінюватись у відповідності до п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 відсотків від суми позову.

Відповідно до п.1.1.7.12 «Умов та правил надання банківських послуг», договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач ОСОБА_2 не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором за відповідачем ОСОБА_2 станом на 30.04.2018 року рахується заборгованість у розмірі 19481,25 грн., яка складається з наступного: 790,50 грн. - заборгованість за кредитом, 12985,70 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 4301,18 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 - штраф (фіксована частина), 903,87 грн. - штраф (процентна складова).

Даний факт підтверджується розрахунком заборгованості.

Згідно розрахунку до заборгованості включено пеню та комісію у розмірі 4301,18 грн., вирішуючи питання щодо стягнення якої, суд виходить з наступного.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ПК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення.

Пунктом 2.1.1.12.6.1 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той же час, згідно з п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг єдиним видом відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань позичальником, встановленим п.2.1.1.7.6. Умов, є штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми позову.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому одночасне застосування за одне й те ж порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності.

Про це ж зазначено у правовій позиції судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі №6-2003цс/15 від 21.10.2015року.

Виходячи з вищенаведених доводів, суд, визначаючи розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, не бере до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем в частині нарахування суми боргу за пенею, як такий, що не відповідає встановленим судом умовам кредитного договору.

Загальний розмір зобов`язання, що виник у відповідача у зв`язку з отриманням кредитних коштів та користуванням ними за період з 13.05.2009 року до 30.04.2018 року виходячи з поданих доказів, без врахування суми боргу за пенею та комісією, складає 15180,07 грн., яка складається з наступного: 790,50 грн. - заборгованість за кредитом, 12985,70 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 500 - штраф (фіксована частина), 903,87 грн. - штраф (процентна складова).

Заперечуючи проти позову відповідач ОСОБА_2 посилається на пропуск позивачем позовної давності.

Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

У даному випадку, оскільки не встановлено інше, до вимог позивача застосовується позовна давність тривалістю три роки.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно зі ст. 267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п.9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір дії впродовж 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі вказаного строку одна із сторін не проінформує іншу про припинення дії кредитного договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Враховуючи викладене, оскільки кредитний договір чинний та продовжує свою дію, посилання відповідача на застосування строку позовної давності є безпідставними.

Згідно зі ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно квитанції позивач сплатив 1762 грн., його позовні вимоги задоволені на 77,9 %.

Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1372,60 грн. судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст. 253, 256, 258, 261, 267, 1054, 1048, 1049, 1050,1052 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 141 ч.1, 258, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором без номера від 13.05.2009 року за період з 13.05.2009 року по 30.04.2018 року в розмірі 15180,07 грн., яка складається з наступного: 790,50 грн. - заборгованість за кредитом, 12985,70 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 500 - штраф (фіксована частина), 903,87 грн. - штраф (процентна складова).

В частині позову про стягнення із ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 4301,18 гривень пені та комісії - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 1372,60 грн. судових витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. І. Гуцол