Справа №521/2819/19
Провадження №2/521/2187/19
04 червня 2019 року місто Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Тополевої Ю. В.,
за участю секретаря Манюка Д. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання втратившими право користуванням житлом, -
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання втратившими право користуванням житлом.
Позов обґрунтований наступними обставинами. ОСОБА_1 проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира не приватизована та знаходиться у комунальній власності. Позивач вказала, що квартиру було надано для проживання її матерії ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та членам її сім`ї: дочці ОСОБА_1 , та внукам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 На даний час у квартирі зареєстрована позивач та її діти - відповідачі по справі. Відповідачі не проживають у вищевказаній квартирі з серпня 2016 року по теперішній час, адже вони мешкають у Сполучених Штатах Америки. Зазначила, що при виселенні відповідачі не знались з реєстрації, а на даний час у них немає можливості приїхати до України для вирішення цього питання.
Позивач та її представник у відкритому судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. Представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, відзив на позов до суду не надали, в судове засідання не з`являлись, про причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи у свою відсутність не подавали.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться у комунальній власності і знаходиться на балансі ВАТ «Одеське шахтоуправління».
З ордеру на житлову площу від 30 вересня 2008 року вбачається, що ОСОБА_4 , надано право на зайняття з сім`єю із 4 осіб, житлової площі в гуртожитку по АДРЕСА_1 , загальною площею 39,50 м.кв., житловою 22,70 м.кв. Ордер виданий на підставі спільного рішення адміністрації, профсоюзного комітету та ради трудового колективу Одеського шахтоуправління від 28 вересня 1989 року.
Встановлено, що ОСОБА_4 приходиться матір`ю позивачу, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_1 .
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 24 вересня 2018 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 24 вересня 2018 року складено відповідний актовий запис № 9861.
Із довідки виписки із домової книги про склад сім`ї та реєстрацію № 114 від 07 лютого 2019 року вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 , проживають та зареєстровані 3 члена сім`ї: ОСОБА_4 (відповідальна, б/р, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а/з 9861), ОСОБА_1 (дочка), ОСОБА_2 (внук), ОСОБА_3 (внучка).
Згідно відповіді Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дійсно зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Із показань свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 не проживають, а позивач ОСОБА_1 не перешкоджала їм у доступі до житла.
Не проживання відповідачів у вказаній квартирі також підтверджується Актом про не проживання, складеного суcідами позивача.
З листа №275 Міської поліклініки №1 від 17 квітня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 2018-2019 років за медичною допомогою до сімейного лікаря не звертались, викликів лікаря за вказаною адресою не зареєстровано.
Суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будучи зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_1 , не проживають за зазначеною адресою, що надає позивачу право звертатися до суду з позовом про визнання їх такими, що втратили право користування вказаним житлом.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони виникли в зв`язку із припиненням права користуванням жилим приміщенням, а тому регулюються Розділом ІІІ Главою 2 Житлового Кодексу УРСР.
Відповідно до ч. 3 ст. 71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п`яти років перебування на дійсній військовій службі; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими, та такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового засідання.
Задовольняючи позов про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, суд зауважує на тому, що зняття з реєстрації місця проживання, в силу ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» проводиться відповідними органами реєстрації на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином, зняття з реєстрації місця проживання є дискреційними повноваженнями відповідних органів реєстрації, а рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є безумовною підставою для цих органів щодо зняття відповідача з реєстрації місця проживання.
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 гривень підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 71, 72 Житлового Кодексу УРСР, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 142, 200, 206, 258-259, 280 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання втратившими право користуванням житлом - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_4 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , Паспорт серії НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Ю.В. Тополева