ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/5053/19Головуючий у 1-й інстанції Герчаківська О.Я.
Провадження № 22-ц/817/936/19 Доповідач - Міщій О.Я.
Категорія - 305010900
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2019 року м. Тернопіль

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого - Міщій О.Я.

суддів - Бершадська Г. В., Ткач О. І.,

секретар с/з - Іванюта О.М.

з участю представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Чернецького В.І., представника позивачки ОСОБА_2 . ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 607/5053/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.07.2019 р., ухвалене в м. Тернополі суддею Тернопільського міськрайонного суду Герчаківською О.Я., за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товриство НАСК "Оранта", про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо - транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИЛА:

27.02.2019 р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо - транспортної пригоди. Позовна заява мотивована тим, що 12.08.2018 р. відбулась дорожньо - транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний ОСОБА_2 автомобіль "Фольксваген Пассат" р.н. НОМЕР_1 , а також позивачка отримала травми. Винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_1 , який на момент вказаної пригоди керував власним автомобілем "Фольксваген Кадді" д.н.з. НОМЕР_2 . Цивільно - правова відповідальність транспортного засобу ОСОБА_1 була застрахована у ПАТ НАСК "Оранта". Позивачка вказала, що 18.12.2018 р. ПАТ НАСК "Оранта" виплатила їй страхове відшкодування - 57691 грн. матеріальної шкоди за пошкоджений автомобіль та 4409,78 грн. витрат, пов`язаних з лікуванням, що також включає 209, 99 грн. моральної шкоди.

ОСОБА_2 зазначила, що згідно звіту про оцінку майна, виконаного ФОП ОСОБА_5 , вартість матеріального збитку її автомобіля "Фольксваген Пассат" становить 106876 грн. Також вказала, що внаслідок ДТП вона отримала травми шийного відділу хребта, струс головного мозку, забої та садна передпліччя і відповідно до призначень лікарів витратила на лікування 21106,88 грн.

Оскільки страхова компанія не повністю відшкодувала заподіяну шкоду, ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_1 , як з особи, винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, 116897,7 грн. за пошкоджений автомобіль, витрати з визначення вартості матеріального збитку, завданого автомобілю у сумі 2000,00 грн., витрати на транспортування пошкодженого автомобіля від місця скоєння ДТП до місця проживання на евакуаторі в сумі 3500,00 грн., витрати на її перевезення з місця скоєння ДТП до м. Львова в лікарню та подальше транспортування до м. Тернополя для продовження лікування в сумі 3465,00 грн., за проїзд потягом Тернопіль - Перемишль в сумі 315,01 грн., витрати, пов`язані з лікуванням після отриманих травм в сумі 21106,88 грн., додаткові витрати пов`язані із транспортуванням та перекладами документів 3171,68 грн. та 550,00 грн.

Також ОСОБА_2 вказала, що внаслідок ДТП вона отримала моральні страждання, викликані неможливістю використовувати свою власність за призначенням, мала клопоти з проїздом між Україною, де проживають її батьки, і Республікою Польща, де мешкає вона та її діти, була змушена придбати новий автомобіль для пересування в Польщі, мала проблеми з перетином кордону між Україною та Польщею та транспортуванням через кордон ушкодженого автомобіля. Тому просила відшкодувати заподіяну їй моральну шкоду в сумі 200000 грн., а також стягнути з відповідача 40000,00 грн. витрат на правову допомогу, судові витрати у сумі 4200,00 грн., а всього стягнути з відповідача грошових коштів на суму 318897,70 грн.

11.03.2019 р. ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову. Відповідач вказав, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України. Зазначив, що його цивільно-правова відповідальність, як водія автомашини «Volkswagen Caddy», номерний знак НОМЕР_2 застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22 серпня 2017 року у ПАТ НАСК «Оранта». У зв`язку з цим позивачці відшкодовано страховою компанією 57691 грн. за пошкоджений автомобіль та за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що підставою виплати страхового відшкодування позивачці був висновок щодо оцінки пошкодженого автомобіля аварійним комісаром страховика. Проведена оцінка страховим комісаром не узгоджується зі звітом, яким обґрунтовуються позовні вимоги, оскільки розбіжність сум становить 49185,35 грн. Погодився на відшкодування позивачці матеріальної шкоди на суму 6876,35 грн Крім того, відповідач зазначив, що оскільки автомобіль позивачка визнаний фізично знищеним, він має право на передачу йому у власність залишків цього автомобіля. Також ОСОБА_1 вказав, що розмір моральної шкоди, яку зазначила позивачка, виходить за межі розумності, справедливості та є недоведеним.

Протокольною ухвалою суду першої інстанції від 20.03.2019 року в підготовчому судовому засіданні задоволено клопотання відповідача, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ПАТ НАСК «Оранта».

04 квітня 2019 року представник позивачки адвокат Борова Л.В. подала відповідь на відзив, в якому додатково обґрунтувала суми матеріальної шкоди, які позивачка просить стягнути з ОСОБА_1 . Зокрема, просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду, заподіяну в результаті пошкодження автомобіля в сумі 49185,35 грн. (враховуючи отриману суму відшкодування від страхової компанії), 2000,00 грн. витрат за виконання звіту про оцінку майна і визначення матеріального збитку автомобіля, 16697,10 грн. коштів витрачених на лікування (враховуючи грошові кошти на лікування, виплачені страховою компанією), 2806,58 грн. за придбання пального для автомашини, щоб пересуватися в Республіці Польща після дорожньо-транспортної пригоди, 3500,00 грн. за перевезення пошкодженого автомобіля Фольксваген Пасат з місця пригоди до м. Тернополя на евакуаторі, 3465,00 грн. за перевезення позивачки до м. Львова в лікарню та до м. Тернополя в лікарню для продовження лікування, витрати на транспортування: 315,01 грн. проїзд Перемишль-Тернопіль 22 серпня 2018 року, 39,64 грн. проїзд Тернопіль-Львів 10 вересня 2018 року (день судово-медичної експертизи), витрати пов`язані із перекладом документів: від 13 серпня 2018 року на суму 150, 00 грн. (переклад технічного паспорта автомобіля Фольксваген Пасат), від 23 серпня 2018 року на суму 400,00 грн. (переклад виписки з лікарні в м. Перемишлі від 21 серпня 2018 року та переклад договору купівлі-продажу автомобіля Фольксваген Пасат від 15 березня 2018 року), за переклад довідки з міліції про ДТП та переклад виписки з лікарні на польську мову від 21 серпня 2018 року на суму 3171,68 грн., судові витрати зі сплати судового збору сумі 4200,00 грн., 40 000 грн. витрат на правову допомогу.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватного акціонерного товариства НАСК «Оранта» в суді першої інстанції пояснив, що страховою компанією виплачено відшкодування завданої позивачці матеріальної шкоди, яка включає витрати на лікування та оцінену вартість пошкодженого транспортного засобу.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 22.07.2019 р. позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 510 грн. франшизи, 37175,08 грн. матеріального збитку, 15 000 грн. грошового відшкодування моральної шкоди, 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 4200 грн. сплаченого позивачем судового збору. У задоволенні решти вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині стягнення матеріальної шкоди, заподіяної в результаті пошкодження автомобіля, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду у цій частині скасувати, постановивши нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з нього в користь позивачки матеріальної шкоди в сумі 27810,08 грн. за пошкодження автомобіля. Відповідач вказав, що його цивільно-правова відповідальність, як водія автомашини «Volkswagen Caddy», номерний знак НОМЕР_2 застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22 серпня 2017 року у ПАТ НАСК «Оранта», страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, - 200 000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну, - 100 000,00 грн., франшиза - 510,00 грн. Позивачка отримала відшкодування від страхової компанії в сумі 57691 грн. матеріальної шкоди за пошкоджений автомобіль та 4409,78 грн. за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю. ОСОБА_1 зазначив, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, тому дійшов помилкового висновку про стягнення з нього - особи яка має застраховану цивільну відповідальність у ПАТ "НАСК "Оранта", матеріальної шкоди в сумі 27810,08 грн. за пошкоджений автомобіль, яка є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Також суд при визначенні розміру матеріальної шкоди безпідставно врахував висновок щодо ринкової вартості пошкодженого автомобіля, який надано ФОП ОСОБА_5 на замовлення позивачки, не врахувавши розрахунок страхового відшкодування, зроблений страховою компанією.

16.09 2019 року ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила відмовити у її задоволенні, а рішення суду залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Вирішуючи спір в частині стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 матеріальних збитків за пошкоджений автомобіль, суд виходив з того, що страховик - ПАТ НАСК "Оранта" виплатив потерпілій лише частину збитків у розмірі 57691 грн., тому для повного відшкодування завданої шкоди решта суми у розмірі 27810,08 грн., що становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), підлягає стягненню безпосередньо із винної особи.

Однак, з висновком суду у частині стягнення матеріальних збитків за пошкоджений автомобіль саме з відповідача погодитись неможливо.

Судом установлено, що згідно постанови Гусятинського районного суду від 09.11.2018 року (справа № 596/1852/18) ОСОБА_1 12.08.2018 р. приблизно о 14:20 год. на автодорозі «Львів - Тернопіль», керуючи автомобілем «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, не був уважним, недостатньо стежив за дорожньою обстановкою, своїми діями створив загрозу іншим учасникам руху, при цьому не обравши безпечної швидкості, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем «Фольксваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , у зв`язку з чим спричинив матеріальні збитки та порушив вимоги п. 2.3 б) д), п.12.1 ПДР України.

Указаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової)шкоди. Частиною 1 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є - втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини п`ятої статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За загальним правилом обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки.

Як вбачається із полісу № АК/7158695 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22 серпня 2017 року, транспортний засіб «Volkswagen Caddy», номерний знак НОМЕР_2 володільця ОСОБА_1 , застрахований у ПАТ НАСК «Оранта», страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, - 200 000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну, - 100 000,00 грн., франшиза - 510,00 грн. Термін дії поліса - з 23 серпня 2017 року по 22 серпня 2018 року включно.

З наведеного слідує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), Законом України «Про страхування».

Пунктом 22.1. ст. 22 Закону № 1961-IV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно із п. 34.2. ст. 34 Закону № 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку. Страховик не може відмовити страхувальнику в проведенні розслідування і повинен ознайомити аварійного комісара з усіма обставинами страхового випадку, надати всі необхідні матеріальні докази та документи.

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ).

Із матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулася до страхової компанії ПАТ НАСК «Оранта» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.15 серпня 2018 року представником ПАТ НАСК «Оранта» складено протокол (акт) огляду транспортного засобу марки «Фольксваген Пассат», р.н. НОМЕР_3 , який містить назву деталей та опис пошкодження, а також посилання на те, що можливі й інші пошкодження.

Із розрахунку страхового відшкодування, затвердженого 28.11.2018 р. начальником управління врегулювання ТОВ «Гарант-АСІСТАНС», щодо страхового випадку, який відбувся 12.08.2018 року, вбачається, що сума страхового відшкодування становить 57 691,00 грн.

Також з указаного розрахунку видно, що транспортний засіб потерпілої особи - VW Passat B 5 реєстраційний номер НОМЕР_3 є фізично знищеним (ст. 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"), оскільки вартість відновлювального ремонту - 129940,42 грн. перевищує вартість транспортного засобу до ДТП, який становив 67201 грн.

Указана обставина, визнавалася позивачкою в ході розгляду справи, тому із урахуванням того, що залишки VW Passat B 5 реєстраційний номер НОМЕР_3 після ДТП були реалізовані ОСОБА_2 за межами України, ПАТ НАСК «Оранта» виплатило їй страхове відшкодуванню за мінусом вартості залишків автомобіля, які були визначені страховою компанією - 9000 грн. (а.с. 135). Також позивачка отримала від страхової компанії 4409,78 грн., з яких розмір збитку за шкоду, пов`язану з лікуванням - 4199,79 грн., моральна шкода 209,99 грн.

Позивачка надала суду звіт автотоварознавчого дослідження від 12.12.2018 р., виконаного ФОП ОСОБА_5 , відповідно до якого, вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 132022,61 грн., а його ринкова вартість до ДТП - 106876,35 грн. із врахуванням ПДВ. Без урахування ПДВ вартість матеріального збитку, завданого позивачці у результаті пошкодження автомашини, становить 85501,08 грн.

Врахувавши вказані обставини, суд першої інстанції стягнув з відповідача 27 810,08 грн. різниці між розміром матеріального збитку, завданого позивачці у результаті пошкодженням її автомобіля відповідно до звіту, складеного ФОП ОСОБА_5 , та сумою страхового відшкодування, здійсненого страховою компанією (85 501,08 грн. - 57 691,00 грн.).

Із змісту відзиву на апеляційну скаргу, поданого ОСОБА_2 , вбачається, що вона погодилась із вказаною сумою відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону, чи у випадку, коли розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).

Таким чином, установивши, що розмір завданої шкоди не перевищує ліміту відповідальності страховика (100000 грн.), колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди за пошкоджений автомобіль у розмірі 27810,08 грн., оскільки, на думку колегії суддів, в даному випадку покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З матеріалів справи відомо, що позивачка відповідно до статті 51 ЦПК України не заявляла клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача ПАТ НАСК "Оранта" чи про заміну неналежного відповідача. Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_2 пояснювала, що не має претензій до страхової компанії. Оскільки ПАТ НАСК "Оранта" на час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції перебуває в процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, апеляційний суд позбавлений можливості вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до належного відповідача.

Враховуючи вказане, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 27810,08 грн. шкоди, заподіяної в результаті пошкодження автомашини, слід скасувати, постановивши нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в цій частині. Оскільки суд першої інстанції стягнув з відповідача в користь позивачки матеріальну шкоду на загальну суму 37175, 08 грн., що включає шкоду за пошкоджений автомобіль в сумі 27810,08, а також 2000 грн., витрачених на послуги з визначення матеріального збитку, 3500 грн. за перевезення автомобіля евакуатором, 3465 грн. за транспортування потерпілої до лікувального закладу, 400 грн. за переклад документів, необхідно зменшити суму стягнення матеріальної шкоди на 27810,08 грн. з 37175,08 гривень до 9365 гривень ( 37175,08 грн. - 27810,08 грн. ).

В решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, оскільки воно сторонами в іншій частині не оскаржується.

Відповідно до частин 1, 6 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу відповідача задоволено, слід стягнути з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 1753,45 грн. сплаченого ним судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 22.07.2019 р. в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 27810,08 грн. матеріального збитку за пошкоджений автомобіль - скасувати.

Постановити нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині стягнення матеріальної шкоди за пошкоджений автомобіль у розмірі 27810,08 грн. (двадцять сім тисяч вісімсот десять гривень вісім копійок) - відмовити, зменшивши суму стягнення матеріального збитку з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 37175,08 гривень до 9365 гривень.

В решті рішення Тернопільського міськрайонного суду від 22.07.2019 року суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_4 ) в користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) 1753,45 (одна тисяча сімсот п`ятдесят три гривні сорок п`ять копійок) грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 28.10.2019 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи