Справа № 152/624/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 червня 2019 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - Войнаровського І.В.,

за участі:

секретаря - Одудовського С.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Перепільчинецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

у с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовною заявою до Перепільчинецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області (далі - відповідач) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_2 , яка по день смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 .

Після смерті матері залишилось спадкове майно, яке складається, зокрема із земельної ділянки, площею 1,3374 га, розташованої на території Перепільчинецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області.

Позивач є спадкоємцем зазначеного спадкового майна в порядку спадкування за заповітом. Інших спадкоємців немає.

Під час оформлення спадщини, з`ясувалось, що ОСОБА_1 пропустив шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , у зв`язку із чим нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії.

Причиною пропуску строку для прийняття спадщини є те, що позивач не знав про існування заповіту на свою користь.

Просить визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 пропущений ним з поважних причин та визначити додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

У підготовче засідання позивач не з`явився, проте в заяві від 14 травня 2019 року просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення рішення у підготовчому засіданні (а.с. 12).

Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, проте 12 червня 2019 року від сільського голови Перепільчинецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області Кукурудзи І.А. до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у відсутності представника сільської ради (а.с. 20).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Перепільчинці Шаргородського району Вінницької області померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 (а.с. 6).

Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина, яка складається, у тому числі, із земельної ділянки, площею 1,3374 га, розташованої на території Перепільчинецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_2 (а.с. 10).

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 8).

07 квітня 2015 року ОСОБА_2 вчинила заповіт, яким заповіла усе належне їй майно, де б воно не було і з чого воно б не складалось, і взагалі все, що буде їй належати на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла своєму синові ОСОБА_1 (а.с. 9).

Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом.

Згідно довідки виконавчого комітету Перепільчинецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 584 від 06 травня 2019 року ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . На час відкриття спадщини зі спадкодавцем проживала та була зареєстрована невістка - ОСОБА_3 . Проживав зі спадкодавцем, але не був зареєстрований син ОСОБА_1 , який є спадкоємцем за заповітом (а.с. 8).

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 не заводилась (а.с. 23).

Постановою державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області Хлапоніна О.О. № 398/02-31 від 13 травня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстави пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 11).

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 з поважних причин.

Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані зі спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України).

Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із частинами 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , з огляду на це, на переконання суду, позивачеві ОСОБА_1 слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю в два місяці, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ураховуючи викладене вище, суд доходить висновку про повне задоволення позову.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 12, 13, 76-81,89, 200, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_1 пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 з поважних причин.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк, тривалістю в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.В. Войнаровський