_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/2592/19
Провадження № 2/520/2534/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2019 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Коваленко О.Б.

За участю - секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про збільшення розміру аліментів, зміну способу стягнення аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

07.02.2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , про збільшення розміру аліментів, зміну способу стягнення аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в якому просить суд змінити спосіб стягнення та збільшити розмір аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 шляхом стягнення з ОСОБА_2 щомісячно аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2027 гривень, але не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку;стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 36 2.12 гривня 82 копійки.

У позовній заяві позивачка в обґрунтування вимог посилається на те, що рішенням Київського районного суду міста Одеси від 22 червня 2015 року позовна заява ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволена в повному обсязі. Розірваний шлюб між сторонами та стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3 , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 11 березня 2015 року. З моменту розірвання шлюбу дитини проживає з позивачкою, відповідач ОСОБА_2 участі у вихованні та утриманні сина не приймає та має заборгованість з виплати аліментів. У зв`язку зі зростанням витрат на утримання одинадцятилітнього сина, злісним невиконанням батьківських обов`язків ОСОБА_2 та враховуючи матеріальне становище сторін, позивачка вважає необхідним звернутись з позовною заявою про збільшення розміру, зміну способу стягнення аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

6 серпня 1992 року між позивачкою та ОСОБА_2 у Відділі РАЦС м. Очакова був зареєстрований шлюб за актовим записом № 116. За час перебування у шлюбі у сторін народилась спільна дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис № 1664 Відділу реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Одесі від 2 жовтня 2008 року). ОСОБА_2 участі у вихованні не приймає та батьківські обов`язки з утримання дитини не виконує. Проживання, харчування та створення житлових умов для забезпечення належного рівня розвитку дитини покладається і здійснюється виключно позивачкою. Батько з дитиною не спілкується та участі у його вихованні не приймає. Всі витрати на проживання ОСОБА_3 здійснюються за рахунок коштів ОСОБА_1 .

З метою мирного врегулювання питання участі батька в утриманні дитини, позивачка протягом значного проміжку часу не зверталась до виконавчої служби з заявою про примусове виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 22 червня 2015 року. Відповідач аліменти в добровільному порядку не сплачував, відповідно позивачка вимушена була звернутись до органів примусового виконання. Постановою державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області відкрито виконавче провадження № 55177002 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання спільного сина ОСОБА_3 .

З моменту винесення судового рішення та протягом часу провадження виконавчих дій ОСОБА_1 жодного разу не було отримано належних до сплати щомісячно аліментних платежів. Особисто позивачці грошові кошти на проживання і харчування дитини з моменту розірвання шлюбу відповідач не передавав. Утримання спільної дитини здійснюється виключно коштом позивачки, витрати за для забезпечення сталого розвитку одинадцятилітньої дитини невпинно зростають, натомість відповідач постійно ухиляється від виконання батьківського обов`язку. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 23 січня 2019 року, боржником на депозитний рахунок Другого Київського ВДВС м, Одеси ГТУЮ в Одеській області сплачено аліменти у розмірі 29543, 75 гривень, загальний розмір боргу за вирахування сплаченої суми додаткового складає 8370, 97 гривень. 29 січня 2019 року позивачкою були отримані кошти в рахунок аліментів у розмірі 9900 (дев`ять тисяч дев`ятсот) гривень та 31 січня 2019 року були отримані додаткового 27 800 гривень.

Відповідач офіційно працевлаштований у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ФОКУС+» і обіймає посаду директора товариства. Підприємство здійснює господарську діяльність з управління нерухомим майно, має стабільний значний дохід, натомість заробітна плата керівника відповідає рівню мінімальної заробітної плати. Рівень витрат ОСОБА_2 значно перевищує рівень його заробітку, що свідчить про те, що реальний рівень доходу є значно вищий і відповідач навмисно занижує розмір своїх доходів з метою зниження рівня аліментних відрахувань. Позивач наполягає, що стягнення аліментів у розмірі частини заробітку працівника підприємства який с його керівником та мас вплив на питання виплати заробітної плати, суперечить правам та інтересам дитини, яка утримує аліментні платежі, що підтверджується тривалою (протягом майже 4 років) несплатою аліментів ОСОБА_2

Згідно з Інформацією про виконавче провадження № 55177002 розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 здійснюється за період з 11 березня 2015 року по 31 січня 2019 року (згідно з банківським чеком 31 січня 2019 року позичкою отримано 27 800 гривень). Розмір пені до стягнення за прострочення сплати аліментних платежів ОСОБА_2 становить 36 232 гривень 82 копійки.

Представник позивачки у судовому засіданні підтримав вимоги позову.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити. Стверджував, що між подружжям існувала домовленість щодо відмови ОСОБА_1 від виплати ОСОБА_2 аліментів на користь дитини у зв`язку з виділом на її користь частки в бізнесі. Тому його довіритель не винний у тому, що утворилася заборгованість зі сплати аліментів; він вважав, що не повинен їх платити згідно з домовленістю. Відповідно ОСОБА_2 звільнений від відповідальності за прострочення та обов`язку оплатити пеню.

Стосовно вимоги про збільшення розміру аліментів, зміну способу стягнення аліментів представник відповідача заявив, що позивачкою не доведено зміну матеріального стану, погіршення здоров`я та інших підстав, передбачених СК України.

Вислухавши сторони, дослідивши усі документи, наявні в матеріалах справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 06 серпня 1992 року. Від шлюбу є дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

22.06.2015 року рішенням Київського районного суду м. Одеси стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку(доходу) відповідача, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 березня 2015 року до досягнення дитиною повноліття , тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно інформації про виконавче провадження від 03.02.2019 року № виконавчого провадження 55177002 згідно виконавчого листа від 14.11.2017 року №520/3270/15-ц вбачається, що була встановлена заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_2 в період з 11.03.2015 року по 28.02.2018 року складає 29543,75 гривень.

На підставі розрахунку заборгованості по аліментам від 23.01.2019 року за боржником ОСОБА_2 станом на 31.12.2018 року складає 8370,97 гривень.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом положень ч.3 ст. 11 Закону України „Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є повне забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.196 ч 1 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У відповідності Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року становить 2027грн., з 1 липня 2019 року 2118 грн.

Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не доведено існування домовленості щодо відмови ОСОБА_1 від виплати ОСОБА_2 аліментів на користь дитини.

Стосовно недоведеності зміни матеріального стану, погіршення здоров`я та інших підстав для збільшення розміру аліментів, суд зазначає, що у відкритому доступі є дані Держкомстату щодо зростання споживчих цін в Україні, яке тривало таким чином:

2015 рік - 43,3%

2016 рік - 12,4%

2017 рік - 13,7%

2018 рік - 8,9%.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що утримання дитини дійсно потребує більших коштів на даний час, ніж на момент винесення рішення про стягнення аліментів на дитину від 22 червня 2015 року.

У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін, середній заробіток сторін, сімейний стан, приходить до висновку, що необхідно змінити спосіб стягнення та збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 22.06.2015 р., на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ј частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на стягнення у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, щомісячно, вважає дану суму обгрунтованою, справедливою і розумною.

Також з відповідача ОСОБА_2 , необхідно стягнути пеню за прострочення сплати аліментів за період з 11.03.2015 року по 31.01. 2019 року у розмірі 36 232 гривні 82 копійки.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням вищевикладеного, з відповідача ОСОБА_2 , в дохід держави підлягає стягненню судовий збір 768 гривень 40 копійок.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про збільшення розміру аліментів, зміну способу стягнення аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,- задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення та збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 22.06.2015 р., справа № 520/3270/15-ц, на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ј частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на стягнення у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 36 232 гривні 82 копійки за період з 11.03.2015 року по 31.01. 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на правову допомогу в розмірі 1000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави суму судового збору в розмірі 768,40 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом 30 днів з дати його проголошення.

Суддя Коваленко О. Б.