ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 жовтня 2019 року

м. Харків

справа № 645/3369/19

провадження № 22-ц/818/4823/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 липня 2019 року, постановлену під головуванням судді Ульяніч І.В., в залі суду в місті Харкові, -

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 липня 2019 року закрито провадження у справі за вищевказаним позовом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апеляційну скаргу просила розглядати без її участі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; вказує, що відсутні підстави для закриття провадження у справі, оскільки наразі шлюб між нею та відповідачем не розірвано. Так, заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01.08.2017 року, яким шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвано, було скасовано. В подальшому рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29.03.2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було відмовлено. В інший спосіб отримати розлучення вона позбавлена можливості.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що у справі за позовом ОСОБА_1 відсутній предмет спору, оскільки розірвання шлюбу між сторонами зареєстровано в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян. Актовий запис про розірвання шлюбу між сторонами наразі не скасований; крім того відповідач перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі із 25.11.2017 року.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що ухвалою судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 05 червня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с.18).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко. Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обгрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самі сторони врегулювали спірні питання.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами не врегульовано питання розірвання шлюбу.

Так, заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01.08.2017 року шлюб між сторонами було розірвано за позовом ОСОБА_2 (а.с.10).

На підставі вказаного рішення суду до Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб були внесені відомості про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.32).

Проте ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08.02.2018 року заочне рішення суду від 01.08.2017 року про розірвання шлюбу було скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29.03.2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу було відмовлено (а.с.13-14).

Звертаючись з даним позовом до Фрунзенського районного суду міста Харкова, ОСОБА_1 посилалася на те, що наявні підстави для розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Зазначила, що відповідно до ч.3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Наразі таке рішення суду відсутнє, проте збереження шлюбу суперечить її інтересам. У зв`язку з цим просила суд розірвати шлюб, укладений 07 квітня 2012 року між нею та ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.3 чт. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Матеріали справи не містять рішення суду, що набрало законної сили, про розірвання шлюбу між сторонами.

Зазначення у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян запису про розірвання шлюбу на підставі заочного рішення суду, яке скасовано, - не свідчить про відсутність предмету спору.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково прийшов до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі з підстав того, що відсутній предмет спору.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, які привели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У зв`язку з цим, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 липня 2019 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 16.10.2019 року.