Справа № 346/2105/19
Провадження № 2/346/1397/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю секретаря Комашко А.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 10.05.2003 року він перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому у них народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що у них з відповідачем різні погляди на сімейне життя та обов`язки, в результаті чого в сім`ї відбувалися постійні сварки, зникло взаєморозуміння та повага. ОСОБА_6 на примирення немає. Подружні відносини між сторонами припинені з листопада 2018 року, спільне господарство не ведеться, шлюб носить формальний характер, збереження цього шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому він просить вказаний шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з відповідачем.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 03.06.2019 року він подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності (а.с. 29).

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомленою належним чином, 03.06.2019 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в її відсутності (а.с. 30).

В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно зі свідоцтвом про одруження сторони одружилися 10.05.2003 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 9 (а.с.3).

Згідно з даними свідоцтв про народження сторони є батьками неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.4-6).

Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення та обоє вважають за доцільне шлюб розірвати.

Згідно з ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин шлюб слід розірвати.

Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

В зв`язку з фактичною відсутністю спору щодо визначення місця проживання малолітніх дітей сторін - дочки ОСОБА_7 та сина ОСОБА_8 , суд вважає, що останніх слід і надалі залишити проживати з відповідачем.

Поряд з тим, суд вважає необґрунтованою вимогу про залишення проживати з відповідачем неповнолітнього сина сторін ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки згідно з положеннями ч.3 ст.160 Сімейного кодексу України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 160, 161 Сімейного кодексу України та, керуючись ст.ст. 197-200, ч.1 ст. 206, ч.2 ст. 247, ст.ст. 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстровано 10.05.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 9, розірвати.

Малолітніх дітей сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити проживати з їх матір`ю ОСОБА_2 .

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12 червня 2019 року.

Суддя Калинюк О. П.