ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/3720/16-ц Номер провадження 22-ц/814/1482/19Головуючий у 1-й інстанції Гудков С. В. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів: Одринської Т.В., Панченка О.О.,

при секретарі Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 березня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору оренди транспортного засобу дійсним,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору оренди транспортного засобу дійсним.

В обґрунтування позову послався на те, що 01 листопада 2014 року між ним та відповідачем було укладено Договір № 157/14 оренди транспортного засобу з правом викупу (договір оренди техніки без екіпажу з правом викупу) строком на 1 рік.

Відповідно до умов Договору позивачем передано відповідачеві транспортний засіб - екскаватор-навантажувач, належний йому на праві власності, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , виданого ІДТН по м. Львову 16 жовтня 2008 року, марки JСВ 3-СХ, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Транспортний засіб було передано орендодавцем орендарю у користування і виплату повної вартості в національній валюті гривні у розмірі, еквівалентному 30 000 доларів США на момент виплати, без надання послуг по управлінню ним та його технічній експлуатації, після чого зобов`язується передати право власності орендарю в повному обсязі.

Розмір орендної плати з урахуванням виплати повної вартості складає суму в національній валюті, згідно з комерційним курсом, еквівалентному 2500 доларів США/міс. на момент оплати.

Між ним та відповідачем було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно акту прийому-передачі транспортного засобу від 01 листопада 2014 року, він передав, а відповідач прийняв в платне користування екскаватор-навантажувач марки JСВ 3-СХ, 1999 року випуску, заводський № НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_4 , загальною масою 7600 кг, жовтого кольору, реєстраційний номер 05137 НОМЕР_5 і претензій сторони не мали. Технічний стан транспортного засобу був справний, відповідав технічним вимогам, що підтверджується технічним талоном, а також відсутністю скарг з боку орендаря.

З 01 листопада 2014 року по сьогоднішній день орендар користується транспортним засобом.

Оскільки транспортний засіб терміново потрібен був відповідачеві для здійснення підприємницької діяльності, між позивачем і відповідачем було досягнуто домовленості про те, що Договір оренди спочатку буде укладатись у простій письмовій формі, пізніше, при наявності у відповідача вільного часу, Договір оренди мав бути посвідчений нотаріально.

Відповідач ОСОБА_2 здійснив часткове виконання договору, здійснивши оплату за користування транспортним засобом за три календарних місяця трьома платежами: 1-й платіж у сумі 2500 доларів США відповідачем було сплачено 01 листопада 2014 року; 2-й платіж у сумі 2500 доларів США 07 грудня 2014 року; 3-й платіж в сумі 2500 доларів США 01 січня 2015 року. Надалі зв`язок з відповідачем було втрачено, орендна плата не вносилась, договору нотаріально посвідчити не було можливості.

На його звернення до відповідача щодо внесення відповідної суми орендної плати та нотаріального посвідчення Договору оренди, останній спочатку ухилявся, а потім зв`язок з ним припинився.

Просив визнати дійсним Договір №157/14 оренди транспортного засобу з правом викупу (договір оренди техніки без екіпажу з правом викупу) від 01 листопада 2014 року, предметом якого екскаватор навантажувач марки JСВ 3-СХ, 1999 року випуску, заводський № НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_4 , загальною масою 7600 кг, жовтого кольору, реєстраційний номер 05137 НОМЕР_5 , з моменту його укладення.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 березня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору оренди транспортного засобу дійсним залишено без розгляду.

Ухвала мотивовано тим, що позивач та його представник двічі не з`явилися до суду без поважних причин.

Не погодившись з даною ухвалою її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 Вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи оскільки позивач у клопотаннях про перенесення судового засідання зазначав про підстави неможливості явки до суду, крім того, в клопотаннях перед останнім судовим засіданням 14 березня 2019 року він надіслав до суду низку клопотань в тому числі про проведення судового засідання призначеного на 19 березня 2019 року без його участі. Просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Залишаючи без розгляду позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходи з того, що позивач та його представник не з`явилися у судове засідання призначене 30 серпня 2018 року, про причини неявки не повідомили, в подальшому вони також не з`явилися в судове засідання призначене на 28 січня 2019 року та на 19 березня 2019 року подавши клопотання про відкладення розгляду справи.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися із ухвалою суду першої інстанції виходячи із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом.

Ухвалою від 05 грудня 2016 року відкрито провадження по даній справі.

У подальшому справа неодноразово призначалася до розгляду.

Аналізуючи матеріали справи колегія суддів звертає увагу, що засідання 30 серпня 2018 року було перенесено у зв`язку з перебуванням судді ОСОБА_3 С.В. в нарадчій кімнаті по іншому провадженню, а не у зв`язку з неявкою позивача, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 119). При цьому, жодних доказів неявки позивача на дане засідання матеріали справи не містять.

Розгляд справи відкладався на 23 жовтня 2018 року, 03 грудня 2018 року. 03 грудня 2018 року відбулося судове засідання за участі представника позивача, але розгляд справи було відкладено у зв`язку з необхідність надання оригіналів документів на 28 січня 2019 року.

28 січня 2019 року від представника позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на інший день у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, несприятливими погодними умовами та неможливістю придбати проїзні квитки.

Розгляд справи було відкладено на 19 березня 2019 року .

19 березня 2019 року від представника позивача на електронну адресу суду першої інстанції надійшла низка клопотань, а саме про долучення документів до матеріалів справи, про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, про виклик у судове засідання ОСОБА_4 М., про ознайомлення з матеріалами справи, а також клопотання про відкладення розгляду справи на інший день. В останньому представник позивача повідомив про неможливість явки в дане судове та просив розглянути подані ним клопотання без його участі. У зв`язку з необхідністю виконання ухвали суду за наслідками розгляду його клопотань просив відкласти подальший розгляд справи на інший день.

Дані клопотання також були направлені поштою 14 березня 2019 року, що підтверджується відміткою на конверті (а.с. 184)

Проте, як вбачається з матеріалів справи клопотання представника позивача розглянуті не були, натомість суд першої інстанції виніс оскаржувану ухвалу про залишення позову без розгляду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу VIII Перехідні положення Закону №2147 VIII від 03.10.2017 року, справи в судах першої інстанції провадження в яких відкрито до набрання чинності новою редакцією ЦПК України розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності новою редакцією.

Як вбачається з ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишати без розгляду позов позивача на підставі ст. 257 ч. 1 п. 3 ЦПК України можна лише за результатами повторної неявки позивача саме у судові засідання.

Зважаючи на те, що матеріали справи не містять доказів неявки позивача в судове засідання 30 серпня 2018 року, розгляд справи було відкладено у зв`язку з перебудуванням суддів у нарадчій кімнаті по іншій справі, в подальшому представник позивача з`являвся в судові засідання та справа розглядалася, колегія суддів не вбачає повторності в неявці 30 серпня 2018 року та 28 січня 2019 року.

Також, слід звернути увагу, що нормами чинного законодавства передбачено залишення позовної заяви без розгляду за умови, якщо від позивача не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його неявка не перешкоджає вирішенню спору, тоді як відповідно до клопотання поданого представником позивача, він просив судове засідання 19 березня 2019 року провести без його участі, розглянути подані ним клопотання, та саме у зв`язку з їх розглядом перенести судове засідання.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 березня 2019 року скасуванню. Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору оренди транспортного засобу дійсним слід направити для продовження розгляду до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 березня 2019 року - скасувати.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору оренди транспортного засобу дійсним направити для продовження розгляду до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови виготовлено 23 травня 2019 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В .Одринська

О.О. Панченко