Ухвала

22 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 489/3792/17

провадження № 61-7368ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 грудня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах своєї малолітньої доньки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про вселення та визначення порядку користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року, позов ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах своєї малолітньої доньки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задоволено частково.

Зобов`язано вселити ОСОБА_3 із малолітньою донькою ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_1 .

Зобов`язано вселити ОСОБА_5 до квартири АДРЕСА_1 .

Визначено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 таким чином.

Виділено у користування: ОСОБА_3 разом з малолітньою донькою ОСОБА_4 - житлову кімнату літ. 19, площею 17,2 кв. м; ОСОБА_5 . - житлову кімнату літ. 18, площею 12,2 кв. м; ОСОБА_3 разом з малолітньою донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в спільне користування виділено - кімнату (кухню) літ. 15, площею 7,6 кв. м, санвузол літ. 14, площею 1,4 кв. м, ванну кімнату літ. 13, площею 2,7 кв. м та коридор літ. 16, площею 9,0 кв. м.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах своєї малолітньої доньки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визначення порядку користування житловим приміщенням відмовлено.

03 квітня 2019 року (відповідно до відмітки на поштовому конверті) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 направили касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

Пунктом 1 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що в касаційній скарзі повинно бути зазначено найменування суду, до якого подається скарга.

Усупереч вимогам наведеної норми закону касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подана до Верховного Суду України, в той час, як згідно Конституції України, Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ЦПК України, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

Крім того, пунктом 6 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі має бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просили скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд. Проте заявники не зазначили назву судів яких оскаржується судові рішення та дату їх ухвалення (прийняття).

З огляду на викладене ОСОБА_1 , ОСОБА_2 необхідно направити уточнену касаційну скаргу з зазначенням правильного найменування суду, до якого подається скарга, та з уточненням своїх вимог у прохальній частині касаційної скарги, зазначивши назву судів яких оскаржується судові рішення та дату їх ухвалення (прийняття).

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У порушення вимог зазначеної норми закону до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору.

У зв`язку з наведеним заявникам необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на момент пред`явлення позову, у разі подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору, що підлягає сплаті, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позов у справі пред`явлено в серпні 2017 році та містить дві позовні вимоги немайнового характеру (вселення та визначення порядку користування житловим приміщенням).

Згідно з пунктом 2 частини сьомої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

У частині першій статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2017 року визначено у розмірі 1 600,00грн.

З огляду на положення зазначених норм законів, за подання касаційної скарги кожному заявнику необхідно сплатити судовий збір (окремим платіжним документом) у розмірі 2 560,00 грн (1600,00 грн Х 0,4 Х 2 Х 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 грудня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах своєї малолітньої доньки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про вселення та визначення порядку користування житловим приміщенням залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько