Справа № 137/173/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2019 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судового засідання Голота О.В.

розглянув у підготовчому судовому засіданні в смт. Літин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом та встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько та батько відповідачів - ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_1 залишилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими спорудами розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що в нотаріальному порядку оформити спадщину не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок.

03.06.2019 р. позивач надав на адресу суду заяву відповідно до якої просив встановити юридичний факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , був ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рідним батьком, оскільки під час підготовки справи до розгляду виявилось, що відповідно до свідоцтва про смерть його батько ОСОБА_4 котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначений як « ОСОБА_4 », а у відповідності до його свідоцтва про народження батько зазначений, як « ОСОБА_4 ». Розбіжність в зазначені по-батькові спадкодавця унеможливить реалізацію його спадкових прав.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовну заяву підтримує повністю та просить її задовольнити. Судові витрати просить залишити за ним.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, надавши через канцелярію суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи провести у його відсутність. Позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Підтверджує, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , був ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рідним батьком.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання також не з`явився, надавши через канцелярію суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи провести у його відсутність. Позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Підтверджує, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 , був ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рідним батьком.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Як зазначено у ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 5), ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 7) батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначений ОСОБА_4 . Листом Літинської державної контори за № 1878/02-14 від 31.10.2018 р. (а.с.8) позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій по причині відсутності документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Також у зазначеному листі наведена обставина того, що ОСОБА_2 надав згоду на прийняття ОСОБА_1 спадщини. У відповідності до довідки Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 873 від 03.05.2018 р.(а.с. 9), житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 , рахується за ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно довідки Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 882 від 04.05.2018 р. (а.с .10), за ОСОБА_4 , 1933 року народження,котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 рахується земельна ділянка площею 0,28 га, яка розташована в межах АДРЕСА_1 ». Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 11) ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 13) ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Із копії технічного паспорту на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 (а.с.14-16) судом встановлено, що 08.05.2018 року виготовлено технічну документацію на житловий будинок. Рішенням Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 1093 від 23.10.2015 р. (а.с. 17) АДРЕСА_1» перейменовано на « АДРЕСА_1 ».

Відповідно до ст.315 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину або інших спадкових прав.

Судом встановлено факт родинних відносин, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним батьком позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.

Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень`права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року").

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів").

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Пунктом 23 Постанови пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в нотаріальному порядку позивач не може оформити спадщину, тому позов необхідно задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з погосподарськими спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом і має право на оформлення спадщини.

На підставі ст.ст. 315, 1218, 1225, 1261, 1268, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 48, 76, 81, 259, 263-268 ЦПК України, Постановою пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Визнати право власності за ОСОБА_1 на житловий будинок з господарськими спорудами загальною площею, 115,5 кв.м., житловою площею 44,9 кв.м. допоміжною площею 56,6 кв.м. літера «А», прибудова літера «а», веранда літера «а1», літня кухня-гараж-сарай літера «Б», погріб «п/Б», гараж «В», огорожа № 1, ворота з хвірткою № 2, хвіртка № 3, свердловина № 4, вигрібна яма № 5 які розташовані за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів після проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.