Ухвала

11 червня 2019 року

м. Київ

справа № 311/645/17

провадження № 61-10915ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Курило В. П.,

розглянувши касаційну скаргу державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Маркіної-Квітки Ірини Станіславівни на постанову Запорізького апеляційного суду від 02 травня 2019 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Маркіної Ірини Станіславівни, заінтересована особа - Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізька насіннєва станція»,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаною скаргою, в якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Маркіної І. С. щодо повернення виконавчого документа без прийняття до виконання повідомленням від 19 березня 2018 року, а саме - виконавчого листа № 2/311/461/2017, виданого 22 лютого 2018 року Василівським районним судом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізька насіннєва станція» на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 1 280 грн, зобов`язати державного виконавця прийняти виконавчий лист до виконання, покласти на орган державної виконавчої служби судові витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 3 000 грн.

Василівський районний суд Запорізької області ухвалою від 04 червня 2018 року скаргу задовольнив частково. Визнав дії державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізької області Маркіної-Квітки І. С. щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання - виконавчого листа № 2др/311/3/2017, виданого 22 лютого 2018 року Василівським районним судом Запорізької області, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізька насіннєва станція» на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу в сумі 1 280 грн неправомірними. Зобов`язав державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізької області прийняти до виконання виконавчий лист № 2др/311/3/2017, виданий 22 лютого 2018 року Василівським районним судом Запорізької області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізька насіннєва станція» на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу в сумі 1 280 грн. У задоволені скарги ОСОБА_1 в частині стягнення судових витрат на правову допомогу в сумі 3 000 грн відмовив.

ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 04 червня 2018 року лише в частині відмови у стягненні судових витрат на правову допомогу в сумі 3 000 грн та в цій частині ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги.

Запорізький апеляційний суд постановою від 02 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив. Ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 04 червня 2018 року скасував в частині відмови в стягненні витрат на правову допомогу та в цій частині ухвалив нове рішення, яким стягнув з Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу в сумі 3 000 грн. Стягнув з Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати, витрачені при розгляді справи у апеляційній інстанції в сумі 352,40 грн.

Ухвала Василівського районного суду Запорізької області від 04 червня 2018 року в частині визнання дій державного виконавця неправомірними в апеляційному порядку не оскаржувалася, а тому не була предметом апеляційного перегляду.

31 травня 2019 року державний виконавець Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Маркіна-Квітка І. С. подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Запорізького апеляційного суду від 02 травня 2019 року в частині стягнення з Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судових витрат на правову допомогу в сумі 3 000 грн та судових витрат, витрачених при розгляді справи в апеляційній інстанції в сумі 352,40 грн, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що постанова апеляційного суду прийнята з порушенням законодавства України.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційним судом встановлено, що 17 травня 2018 року між ОСОБА_1 та адвокатом Притулою М. І. укладено угоду про надання правової допомоги. Згідно з актом від 18 травня 2018 року виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 17 травня 2018 року ОСОБА_1 отримав від адвоката Притули М. І. послуги щодо зустрічі та консультації, узгодження позиції написання скарги, пошук судової практики через мережу Інтернет, участь у судовому засіданні адвоката, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат від 18 травня 2018 року. Згідно з квитанцією до приходного касового ордеру від 18 травня 2018 року № 7 ОСОБА_1 сплачено адвокату Притулі М. І. 3 000 грн за надання відповідних послуг.

Відповідно до статті 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно з частинами першою та третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин третьої, четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правову допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судових витрат на правову допомогу в сумі 3 000 грн. Розмір витрат ОСОБА_1 на правову допомогу підтверджено належними доказами.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Апеляційний суд встановивши, що при зверненні до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 352,40 грн, тому відповідно до Закону України «Про судовий збір» дійшов правильного висновку про стягнення з Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судових витрат в виді сплаченого судового збору в розмірі 352,40 грн.

Наведені у касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не впливають на законність оскаржуваної постанови.

Підстав вважати, що апеляційним судом допущено порушення норм процесуального права, немає.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваної постанови Запорізького апеляційного суду від 02 травня 2019 року вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Маркіної-Квітки Ірини Станіславівни на постанову Запорізького апеляційного суду від 02 травня 2019 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Маркіної Ірини Станіславівни, заінтересована особа - Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізька насіннєва станція».

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. П. Курило