ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року

м.Суми

Справа №583/5016/18

Номер провадження 22-ц/816/2729/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенко В. І. , Хвостик С. Г.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

у присутності

позивача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Комунального підприємства «Благоустрій» Охтирської міської ради

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2019 року в складі судді Соколової Н.О., ухваленого в м. Охтирка, повний текст якого складений 04 березня 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Благоустрій» Охтирської міської ради про зобов`язання ліквідувати сміттєзвалище,

в с т а н о в и в :

23 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Комунального підприємства «Благоустрій» Охтирської міської ради (далі - КП «Благоустрій»), частину вимог якого на підставі заяви від 17 січня 2019 року та ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 січня 2019 року залишено без розгляду, а вимогу про зобов`язання ліквідувати сміттєзвалище серед могил на кладовищі розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження. Позов мотивовано тим, що в центральній частині Успенського кладовища в м. Охтирка, на території якого поховані її близькі, під час Другої світової війни впала бомба і утворилась яма, яка згодом перетворилась на стихійне сміттєзвалище. Вважає, що відповідач свого обов`язку з утримання кладовища, зокрема і вивезення сміття, не виконує, а тому просила зобов`язати комунальне підприємство ліквідувати сміттєзвалище.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Зобов`язано КП «Благоустрій» ліквідувати сміттєзвалище серед могил на Успенському кладовищі в м . Охтирка Сумської області.

Стягнуто з КП «Благоустрій» на користь ОСОБА_1 704,80 грн судових витрат.

Не погодившись з рішенням, КП «Благоустрій» оскаржило його в апеляційному порядку. Посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, заявник просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Вимоги скарги обґрунтовані тим, що позивач не довела порушення її прав і жодних доказів розташування на території кладовища сміттєзвалище не надала.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. При цьому вказує, що наявність сміттєзвалища на Успенському кладовищі відповідачем фактично визнано та підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Крім того, вказує, що на території кладовища відсутні сміттєві контейнери, тому сміття не вивозиться взагалі, а сміттєзвалище знаходиться у секторі за три ряди від могил її близьких.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 про залишення рішення суду без змін, а скарги - без задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції за наявними в справі і додатково поданими доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у розумінні вимог ст. 29 Закону України «Про поховання та похоронну службу» є власницею намогильної споруди у місці поховання свого чоловіка ОСОБА_2 на Успенському кладовищі в м . Охтирка по вул. Залізничній (а.с. 4). Вказане кладовище розташоване на земельній ділянці комунальної власності Охтирської міської ради. Крім того, на кладовищі розташована подвійна могила батьків чоловіка заявниці - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , могила бабусі позивача ОСОБА_5 та онука ОСОБА_6 (а.с. 5-23, 26-32).

Сторонами визнано, що від падіння бомби за часів Другої світової війни в центральній частині Успенського кладовища утворилась яма, на місці якої внаслідок скидання сміття виникло стихійне сміттєзвалище (а.с. 76, 77). Зокрема, представником відповідача адвокатом Безпальком С.В. у судовому засіданні визнано факт утворення на місці ями стихійного сміттєзвалища та відсутності у комунального підприємства належного фінансування для облаштування контейнерної площадки для відходів (протокол судового засідання від 25 лютого 2019 року на а.с. 105-108, звукозапис судового засідання на а.с. 104).

Обставина існування стихійного сміттєзвалища також підтверджуються фотознімками, які долучено до апеляційної скарги (а.с. 139-141).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що визнана відповідачем обставина утворення на території кладовища стихійного сміттєзвалища доказуванню не підлягає, та, урахувавши вимоги Закону України «Про благоустрій», Закону України «Про поховання та похоронну службу», Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань, Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, суд дійшов висновку про невиконання відповідачем обов`язків щодо утримання в належному стані території Успенського кладовища в м. Охтирка в частині недопущення збирання та зберігання відходів на його території.

З такими висновками колегія суддів повністю погоджується, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідачем визнано розташування на території Успенського кладовища у м. Охтирка стихійного сміттєзвалища, що з огляду на положення ч. 1 ст. 82 ЦПК України є обставиною, яка не підлягає доказуванню. Колегія суддів апеляційного суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності вказаної обставини або добровільності її визнання представником відповідача адвокатом Безпальком С.В.

Таким чином, доводи заявника апеляційної скарги про недоведеність розташування сміттєзвалища на території кладовища є безпідставними.

Погоджується колегія суддів також і з висновком суду про невиконання відповідачем обов`язку щодо недопущення збирання та зберігання на території кладовища відходів.

Так, як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до видів діяльності КП «Благоустрій» віднесено, зокрема, прибирання (81.29), збирання безпечних відходів (38.11), організація поховань і надання суміжних послуг (96.03) (а.с. 97-103).

Отже, оскільки земельна ділянка, на якій розташоване кладовище та на якій виникло стихійне сміттєзвалище, перебуває у комунальній власності Охтирської міської ради, а обслуговування кладовища, у тому числі і вивіз сміття є безпосереднім обов`язком відповідача, що ним не спростовано, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зобов`язання КП «Благоустрій» ліквідувати сміттєзвалище.

Доводи апеляційної скарги щодо розташування на території кладовища сміттєвого (контейнерного) майданчика та про те, що права позивача не порушені вже були предметом розгляду суду першої інстанції, який дав їм належну оцінку.

З урахуванням зазначеного вище, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого було ухвалено законне й обґрунтовані рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не містять обставин, які були б підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення суду.

За таких обставин, рішення суду на підставі ст. 375 ЦПК України слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Благоустрій» Охтирської міської ради залишити без задоволення, а рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складене 31 травня 2019 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

С. Г. Хвостик