Провадження № 2/686/3640/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі Потравному І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики в сумі по 200000 грн. з кожного, посилаючись на те, що відповідачі 18 травня 2008 року позичили у неї грошові кошти в сумі 400000 грн., зобов`язуючись повернути їх до 31 грудня 2018 року. Однак, до цього часу борг так і не повернуто.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до вимог ст. 1048 ч. 1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до вимог ст. 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що 18 травня 2008 року ОСОБА_1 позичила ОСОБА_2 . 400000 грн., які відповідач зобов`язувалась повернути до 31 грудня 2018 року. Однак, до цього часу борг так і не повернуто.

Відповідно до вимог ст. 13 ч. 1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 200000 грн. в межах заявлених нею вимог.

Крім того, відповідно до вимог ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Однак, позивачем не надано суду доказів про отримання від неї позики ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ст. 13 ч. 2 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що в решті вимог позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265, 279 ЦПК України, ст. ст. 1046, 1047, 1048 ч. 1, 1049 ч. 1 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики в сумі 200000 грн. та судовий збір в сумі 2000 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

11.06.2019