Житомирський апеляційний суд
Справа №02-1180 Головуючий у 1-й інст. Стельмах М.М.
Категорія 39 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №2-1180 за заявою ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , заінтересована особа - ОСОБА_4 , про встановлення факту, що має юридичне значення, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 1999 року, постановлене під головуванням судді Стельмаха М.М.,-

В С Т А Н О В ИВ :

У жовтні 1999 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, у якій просив встановити факт прийняття ним спадщини, а саме: будинку по АДРЕСА_1 , що відкрилася після смерті його матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування своїх вимог зазначив, що вказаний будинок перейшов у його володіння після смерті матері і він фактично прийняв спадщину. Заявник зазначив, що проживає в даному будинку з часу відкриття спадщини й по день звернення до суду, однак, у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Встановлення зазначеного юридичного факту необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 1999 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт, що громадянин ОСОБА_1 , 1934 р.н., вступивши в управління та володіння майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 протягом шести місяців після її смерті, прийняв спадщину.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_5 у квітні 2019 року подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове,- про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1

На підтвердження доводів апеляційної скарги зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом неповно з`ясовано обставини справи та прийнято рішення, яким порушено її права та інтереси. Вказує, що її батько - ОСОБА_7 , прийняв спадщину після смерті матері, подавши 25 вересня 1990 року до Малинської державної нотаріальної контори відповідну заяву (спадкова справа №247/1990 від 25 вересня 1990 року). Тобто, на час ухвалення оскаржуваного рішення вже була заведена спадкова справа, яка знаходилась на зберіганні у Малинській державній нотаріальній конторі. Крім того, зазначає, що її батько був членом сім`ї спадкодавця та спадкоємцем першої черги, оскільки є сином ОСОБА_6

Також ОСОБА_5 зазначає, що її батько з 1968 року , а також вона з 6 квітня 1990 року були зареєстровані та постійно проживали у спірному будинку. Вона є спадкоємицею майна після смерті свого батька - ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, судом не було залучено її до участі у розгляді справи, чим порушено її законні права та інтереси.

Під час апеляційного розгляду до участі у справі в якості правонаступників ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , залучено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначила, що вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_6 стали постійно проживати у житловому будинку АДРЕСА_1 . У цьому житловому приміщенні чоловік проживав до дня смерті, а вона проживає на даний час. За вказаною адресою ОСОБА_5 та її батько ОСОБА_7 ніколи не проживали та не цікавились даним житлом. Оскільки її чоловік вступив у фактичне володіння спадковим майном, суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив його заяву.

За життя ОСОБА_7 не претендував на спадщину після смерті своєї матері й не вчиняв відповідних дій для оформлення права на спадщину. Він мав у власності квартиру АДРЕСА_2 , в якій і проживав до дня смерті.

Сестра ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 . Таким чином, ОСОБА_1 був єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_5 не надала належних та допустимих доказів того, що вона прийняла спадщину після смерті свого батька, відтак рішення суду у даній справі жодним чином не порушує її права та інтереси.

В судовому засіданні ОСОБА_5 та її представник підтримали апеляційну скаргу.

На думку ОСОБА_3 , апеляційна скарга є безпідставною.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Розглядаючи дану справу, суд першої інстанції виходив з того, що після смерті ОСОБА_6 єдиним спадкоємцем за законом є її син ОСОБА_1 , який у встановлений законом строк вступив в управління та володіння спадковим майном, й даний факт можливо встановити в порядку окремого провадження.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 після її смерті спадщину у встановлений законом строк прийняв її син ОСОБА_7 , який звернувся до Малинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вказана обставина підтверджується матеріалами спадкової справи №247, яка була заведена Малинською державною нотаріальною конторою Житомирської області 25 вересня 1990 року .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер. Його дочка ОСОБА_5 з 6 квітня 1990 року зареєстрована та проживала разом зі спадкодавцем в житловому будинку АДРЕСА_1 . Вказана обставина встановлена рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 30 серпня 2018 року.

Отже, в силу вимог п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України ( в редакції 1963 року) ОСОБА_5 є такою, що прийняла спадщину після смерті свого батька.

В судовому засіданні також встановлено, що 23 листопада 1999 року Малинською державною нотаріальною конторою була заведена ще одна спадкова справа №414 після смерті ОСОБА_6 , у якій міститься інформація про те, що на ім`я ОСОБА_1 23 листопада 1999 року Малинською державною нотаріальною конторою Житомирської області видане свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 помер. Спадщину після його смерті прийняли дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 7 жовтня 2002 року державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори останнім видано свідоцтво про право на спадщину за законом на даний житловий будинок.

Зміст рішення Малинського районного суду Житомирської області від 30 серпня 2018 року свідчить про те, що власником житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_8 , який набув право власності на це житло на підставі договору дарування від 23 листопада 2002 року.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_5 посилається на ту обставину, що ОСОБА_1 у встановлений законом строк не прийняв спадщину після смерті матері та за наявності іншого спадкоємця, який прийняв спадщину, відсутні підстави для задоволення заяви про встановлення факту прийняття спадщини.

Отже, вказана обставина свідчить про те, що в даному випадку існує спір про право, який належить розглядати за правилами позовного провадження із залученням до участі у справі всіх осіб, права та інтереси яких можуть бути порушені.

Так, відповідно до ч.6 ст.293 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Аналогічна норма була закріплена й у ч.3 ст.255 ЦПК України, який був чинним на час ухвалення рішення.

Під час розгляду справи суд належним чином не встановив характер правовідносин, не перевірив наявність заведеної спадкової справи після смерті ОСОБА_6 , не з`ясував коло спадкоємців та прийшов до передчасного висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Таким чином, рішення підлягає скасуванню із залишенням заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,368,374,377,381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 1999 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 18 червня 2019 року.