Справа № 461/540/19 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-ц/811/844/19 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Шеремети Н. О., Цяцяка Р. П.

при секретарі: Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів ГТУЮ у Львівській області на ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 28 січня 2019 року у справі за поданням начальника Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів ГТУЮ у Львівській області Тетюка Р.М. про примусове проникнення до житла боржника, -

в с т а н о в и в:

24.01.2019 року начальник Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Тетюк Р.М. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Подання обгрунтовував тим, що на виконанні у Галицькому відділі державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження № 57117265 з примусового виконання виконавчого листа № 461/2672/18, виданого 01.08.2018 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 351 773,67 гривень. В ході здійснення виконавчого провадження на належне боржникові рухоме та нерухоме майно було накладено арешт. З часу відкриття виконавчого провадження Боржник ОСОБА_1 заборгованість за виконавчим листом № 461/2672/18, виданим 01.08.2018 року Галицьким районним судом м. Львова не погашає, ним внесено лише незначну суму коштів на виконання рішення суду. 17.12.2018 року на адресу державного виконавця надійшла заява стягувача про примусове проникнення до житла боржника з метою повного виконання судового рішення. У зв`язку з тим, що дії боржника перешкоджають повному та своєчасному виконанню рішення суду, просив подання про примусове проникнення до житла боржника задовольнити.

Оскаржуваною ухвалою у задоволенні подання начальника Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів ГТУЮ у Львівській області Тетюка Р.М. про примусове проникнення до житла боржника відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив Галицький відділ державної виконавчої служби м. Львів ГТУЮ у Львівській області.

Вважає її незаконною, необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права та з неповним з`ясуванням усіх обставин справи.

Зазначає, що суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку, що державним виконавцем не надано суду доказів на підтвердження того, що боржник чинить перешкоди державному виконавцю у вільному доступі до його житла. Вказуючи в оскаржуваній ухвалі на те, що доданий до подання державного виконавця акт приватного виконавця від 08.11.2018 року не може вважатись належним та достатнім доказом, оскільки із нього вбачається, що під час виходу приватного виконавця за адресою АДРЕСА_2 . Ш АДРЕСА_1 , останнім встановлено, що «двері квартири відчинені не були», та такий не свідчить про перешкоджання боржника вільному доступу виконавця до свого житла, суд не врахував, що виконавче провадження перебуває на примусовому виконанні у державного виконавця Галицького ВДВС м.Львів, а не у приватного виконавця. Вважає, що, відмовляючи у задоволенні подання про примусове проникнення до житла боржника, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що матеріали справи свідчать про те, що боржник не ухиляється від виконання зобов`язання, оскільки частково погасив суму боргу.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою подання про примусове проникнення до житла боржника задовольнити.

В засіданні суду апеляційної інстанції державний виконавець Левко Л.Р. та стягувач ОСОБА_2 скаргу підтримали з підстав, наведеній у ній, просили скаргу задоволити, ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою подання державного виконавця задоволити.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК України передбачено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року, ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

За змістом норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Згідно ч. 1 ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п.13 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Судом встановлено, що на виконанні у Галицькому відділі державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження № 57117265 з примусового виконання виконавчого листа № 461/2672/18, виданого 01.08.2018 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 348 173,67 грн. заборгованості за договором позики та 3 600 грн. судового збору.

31.08.2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57117265 з примусового виконання виконавчого листа № 461/2672/18, виданого 01.08.2018 року Галицьким районним судом м. Львова.

24.09.2018 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

Згідно акту державного виконавця від 08.11.2018 року боржником за місцем його проживання: АДРЕСА_1 , двері не відчинили, державним виконавцем залишено боржнику повістку-виклик на 09.11.2018 року.

11.12.2018 року боржник ОСОБА_1 з`явився до Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області та повідомив державного виконавця про те, що йому не відомо про постановлення судом рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 боргу та зобов`язувався сплачувати заборгованість за договором позики, що підтверджується актом державного виконавця від 11.12.2018 року.

11.12.2018 року боржником ОСОБА_1 здійснено часткову оплату заборгованості за виконавчим листом № 461/2672, що підтверджується копією квитанції № 243 від 11.12.2018 року (а.с. 9).

Відмовляючи у задоволенні подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника, районний суд виходив з того, що державним виконавцем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 чинить перешкоди у вільному доступу до його житла.

З таким висновком колегія суддів погоджується повністю.

Крім того, колегією суддів встановлено, що квартира АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності дружині боржника ОСОБА_3 .

Матеріали справи не містять достатніх доказів того, що в квартирі АДРЕСА_3 знаходиться майно боржника ОСОБА_1 чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Враховуючи, що державним виконавцем не було надано суду належних доказів ухилення боржника від виконання рішення суду та перешкоджання ним державному виконавцю у здійсненні виконавчих дій, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника.

З наведених мотивів, підстав для задоволення скарги та скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів ГТУЮ у Львівській області залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 28 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 06.06.2019 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.