У Х В А Л А

24 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 524/7046/18

провадження № 61-18809 ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 23 вересня 2019 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Алвіга», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович, ОСОБА_3 , ОСОБА_1, приватний нотаріус Кременчуцького нотаріального округу Ганночка Олександр Вікторович, приватний нотаріус Кременчуцького нотаріального округу Доценко Андрій Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (надалі також - позивач, ПАТ "УкрСиббанк") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича (надалі також - відповідач, Скрипник В.Л. ) про визнання бездіяльності відповідача з неповернення виконавчого документа стягувачу за виконавчим провадженням № 56774788 незаконною; зобов`язання відповідача повернути стягувачу виконавчий документ за виконавчим провадженням № 56774788.

Рішенням Полтавський окружний адміністративний суд від 17 січня 2019 року відмовлено в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Алвіга» та ОСОБА_2 .

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про закриття провадження у справі з підстав відсутності предмету спору.

В обґрунтування вимог клопотання, вказував, що на даний час він є власником приміщень, які були ним придбані на торгах при здійсненні виконавчого провадження при виконанні виконавчого напису.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука клопотання ОСОБА_1 задоволено.

Закрито провадження у справі у зв`язку з відсутністю спору. Скасовано ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01 квітня 2019 року про забезпечення позову та про зустрічне зобов`язання.

Задовольняючи клопотання та закриваючи провадження суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору в даній справі є виконавчий напис нотаріуса, примусове виконання якого закінчено постановою приватного виконавця від 03 вересня 2018 року, а право власності на спірне нерухоме майно набуте ОСОБА_1

Районний суд не вбачає порушень законних прав та інтересів учасників справи, враховуючи, що ПАТ «Укрсиббанк» звернувся з окремим самостійним позовом про звернення стягнення на вказані об`єкти нерухомого майна, як на предмети іпотеки.

Не погоджуючись з вказаним рішенням АТ «Укрсиббанк» звернувся до апеляційного суду та просив скасувати вказану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та доручити Автозаводському районному суду м. Кременчук видати виконавчий лист.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 23 вересня 2019 року Апеляційну скаргу АТ «Укрсиббанк» задоволено частково.

Скасовано Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 червня 2019 року.

Справу за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 , ТОВ «Алвіга», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович, ОСОБА_3 , ОСОБА_1, приватний нотаріус Кременчуцького нотаріального округу Ганночка Олександр Вікторович, приватний нотаріус Кременчуцького нотаріального округу Доценко Андрій Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та направляючи справу для продовження розгляду, апеляційний суд виходив з того, що відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Апеляційний суд вказував, що закриття провадження у справі можливе лише тоді, коли між сторонами відсутній предмет спору та не існує неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання (постанова Верховного Суду від 03 травня 2018, справа №404/251/17).

Тому, суд апеляційної інстанції не погодився з висновками районного суду щодо реалізації ПАТ «Укрсиббанк» права на захист порушеного права шляхом звернення з окремим самостійним позовом про звернення стягнення на вказані об`єкти нерухомого майна як на предмети іпотеки. Наявність указаного спору є самостійною юридичною дією, яка не компенсує права позивача на захист шляхом пред`явлення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

19 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Полтавського апеляційного суду від 23 вересня 2019 року , в якій просив скасувати це судове рішення, та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд порушив норми процесуального права, внаслідок чого безпідставно скасував ухвалу про закриття провадження у справі.

Скаржник вважає, що районний суд правильно встановив предмет в даній справі, а саме виконавчий напис нотаріуса, примусове виконання якого закінчено постановою приватного виконавця від 03 вересня 2018 року. А тому ОСОБА_1 вважає, що правомірно набув право власності на нерухоме майно на підставі виконавчого документу.

Вказує, що відповідно до положень статті 432 ЦПК, ПАТ «Укрсиббанк» взагалі не мав процесуального права звертатись до суду з відповідною позовною заявою, оскільки ніколи не являвся в даному позовному провадженні ані боржником, ані стягувачем.

Скаржник вважає, що нерухому майно яке знаходиться у нього на праві власності, на момент прийняття судом першої інстанції не могло бути предметом іпотеки, оскільки було придбане скаржником на електронних торгах порядку встановленому для виконання судових рішень із дотриманням Порядку арештованого майна.

Верховний Суд, вивчивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до вимог пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Предмет спору - це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте, поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Суд апеляційної інстанції скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та направляючи на новий розгляд, виходив з того, що районний суд безпідставно закрив провадження у справі у зв`язку з відсутністю спору, оскільки оскаржуваний виконавчий напис вчинено на підставі договору іпотеки №3820 від 21 листопада 2015 року, який укладено між ТОВ «Алвіга» та ОСОБА_2 , який є нікчемним, реалізація спірного нерухомого майна не є наслідком врегулювання невизначеностей у правах і обов`язках сторін та не дає підстав стверджувати про відсутність предмета спору в справі.

Апеляційний суд обґрунтовано вважав, щонаявність указаного спору є самостійною юридичною дією, яка не компенсує права позивача ПАТ «Укрсиббанк» на захист шляхом пред`явлення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. При цьому судом враховано нікчемність правочину, на підставі якого видано виконавчий напис нотаріуса, що виключає можливість виконання такого виконавчого документа.

Оскільки, судом апеляційної інстанції встановлено невизначеність у правах і обов`язках сторін даного спору, а тому неможливо стверджувати про відсутність предмета спору у справі

Таким чином, доводи касаційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не спростовуються встановленими судом апеляційної інстанції обставинами.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись частиною першою, другою статті 390 ЦПК України, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 23 вересня 2019 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Алвіга», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович, ОСОБА_3 , ОСОБА_1, приватний нотаріус Кременчуцького нотаріального округу Ганночка Олександр Вікторович, приватний нотаріус Кременчуцького нотаріального округу Доценко Андрій Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров