Справа № 127/2-1197/09
Провадження № 4-с/127/35/19
У Х В А Л А

28 травня 2019 року м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Гаврилюк Ю.К. про зменшення розміру заборгованості у виконавчому провадженні №290557226 на суму 49127,22 грн,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Гаврилюк Ю.К. про зменшення розміру заборгованості у виконавчому провадженні №290557226 на суму 49127,22 грн. Скарга мотивована тим, що 07.09.2009 року Староміський районний суд м. Вінниці ухвалив рішення, яким стягнуто з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмір ј частки всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавчий лист по цій справі перебуває на виконанні в Староміському відділі ДВС м.Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Заявник зазначає, що станом на вересень 2018 року заборгованість ОСОБА_3 складала 49 127,22 грн, однак в квітні 2019 року їй стало відомо, що в жовтні 2018 року державним виконавцем була складена довідка розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по цьому виконавчому провадженню з 01.09.2019 року по 30.09.2019 року, де зазначено без будь-яких підстав про те, що боржником сплачено 51136,72 грн. Тобто державним виконавцем було незаконно списано борг ОСОБА_3 на суму 49 127,22 грн., однак підстав для такого списання не було. Вказане і стало підставою для звернення зі скаргою.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.05.2019 року скарга прийнята до провадження.

В судовому засіданні заявник та її представник скаргу підтримали, просили її задовольнити, при цьому вказували, що заявник подавала заяву про те, що не має претензій до боржника зі сплати аліментів, однак в заяві йшлося про відсутність моральних претензій, заявник не знала, що підписувала та сподівалась, що боржник правильно сплачує аліменти.

Державний виконавець ОСОБА_5 Ю ОСОБА_6 заперечувала щодо задоволення скарги, вказуючи, що відповідно до чинного законодавства розрахунок заборгованості може бути проведений і з урахуванням заяви стягувача. Сторони врегульовували питання сплати аліментів, стягувач подала заяву, яка і була врахована при обчислені заборгованості зі сплати аліментів. При цьому відмічала, що скарга заявника з цього приводу розглядалася керівником та на адресу заявника надані всі розрахунки заборгованості. Також додатково зазначала, що при обрахунку державним виконавцем заборгованості станом 01.04.2018 року не було враховано, що на момент передачі виконавчого листа до Староміського ВДВС м. Вінниці заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.03.2011 року була відсутня.

Представник боржника заперечував щодо задоволення заява, вказуючи про досягнення між сторонами домовленостей щодо розміру заборгованості та сплату стягувачу коштів (9023,35 грн та 10150,00 грн), після яких і була подана стягувачем заява.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Судом установлено, що на виконані в Староміському ВДВС м.Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області знаходиться виконавче провадження №29057226 з приводу виконання виконавчого листа, виданого 10.08.2009 року Староміським районним судом м.Вінниці, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки від його доходу, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.07.2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист переданий на виконання Староміському ВДВС м. Вінниці за належністю з Ленінського ВДВС м. Вінниці. На момент передачі цього виконавчого листа зафіксовано, що заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.03.2011 року відсутня.

В межах виконавчого провадження № 29057226 державний виконавцем обчислював розмір заборгованості зі сплати ОСОБА_3 аліментів.

22.10.2018 року стягувач ОСОБА_7 подала заяву, відповідно до якої вказувала, що просить взяти до уваги, що претензій по сплаті аліментів станом на 01.10.2018 року до ОСОБА_3 не має.

Державний виконавець з урахуванням цієї заяви ОСОБА_7 обчислила розрахунок розміру заборгованості станом на 30.09.2018 року та визначила, що заборгованість зі сплати аліментів відсутня.

Відповідно до п.4 розділу XVI Особливості виконання рішень про стягнення аліментів Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

05.03.2019 року з матеріалами виконавчого провадження №29057226 ознайомився представник ОСОБА_7 адвокат Козачук М.В.

13.03.2019 року ОСОБА_8 .Д подала скаргу на дії державного виконавця щодо безпідставного списання заборгованості по сплаті аліментів протягом 2015-2019 року, в тому числі і про списання визначеної заборгованості в жовтні 2018 року.

Вказана скарга розглянута начальником Староміського ВДВС м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що заявнику направлена відповідь від 26.03.2019 року з розрахунками заборгованості зі сплати аліментів в різний період, яка отримана нею 29.03.2019 року.

26.04.2019 року заявник звертається з цією скаргою до суду та вказує, що про списання заборгованості вона дізналася в квітні 2019 року.

Згідно з ч. 1 ст. 449 ЦПК України скарга може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ч. 2 ст. 449 ЦПК України).

Цивільний процесуальний кодекс України не містить вичерпного переліку поважності причин пропуску строку на вчинення окремих процесуальних дій. Вони оцінюються у кожній конкретній справі, виходячи із фактичних обставин.

Як слідує з матеріалів справи представник заявника ще 05.03.2019 року ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та 13.03.2019 року заявник ОСОБА_7 звернулася зі скаргою на дії державного виконавця про списання заборгованості зі сплати аліментів до керівника ДВС, відповідь на яку отримала 29.03.2019 року.

Отже, не беручи до уваги заяву стягувача від 22.10.2018 року, заявнику ще в березні місяці було відомо про відповідні дії державного виконавця при обчисленні розміру заборгованості станом на 01.10.2018 року. Її твердження про обізнаність з таким діями державного виконавця в квітні 2019 року суперечать матеріалам справи. Особа не була позбавлена можливості своєчасно звернутися до суду зі скаргою. Разом з тим, ОСОБА_7 звернулась до суду лише 26.04.2019 року, тобто з пропуском строків звернення зі скаргою, про поновлення строку не заявляла та поважних причин пропуску строку не зазначила. Не було встановлено їх в судовому засіданні.

При цьому, суд, приймаючи до провадження скаргу ОСОБА_7 , не розглядав питання строків звернення зі скаргою.

Відповідно до роз`яснення ВССУ від 28.01.2013 № 24-152/0/4-13 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі», пропуск зазначених строків, які визначаються як процесуальні строки, не є підставою для відмови у прийнятті скарги, оскільки вони можуть бути поновлені судом за наявності поважних причин і на них поширюються правила статті 72 ЦПК. Тому скарга, подана після закінчення відповідного строку, залишається без розгляду, якщо суд за клопотанням заявника не знайде підстав для його поновлення. Якщо зі скарги чітко не вбачається, чи пропущений строк звернення до суду, то суд має два варіанти процесуальних дій: залишити скаргу без руху та запропонувати заявнику усунути недолік скарги й зазначити з посиланням на відповідні докази дату, коли йому стало відомо про порушення свого права чи свободи. Суд у судовому розгляді може з`ясувати зазначене питання з відповідним рішенням: залишити скаргу без розгляду у зв`язку з пропущенням строку на оскарження та відсутність клопотання про його поновлення або розглянути скаргу по суті, якщо буде встановлено, що строк не пропущено.

Відповідно до ст.126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крі випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку про залишення скарги без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 126, 449 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Гаврилюк Ю.К. про зменшення розміру заборгованості у виконавчому провадженні №290557226 на суму 49127,22 грн, залишити без розгляду в зв`язку з пропуском строку звернення зі скаргою.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 01.06.2019 року.

Суддя: