КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня2019 року м. Київ

Справа №760/25595/18-ц

Апеляційне провадження №22-ц/824/7282/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва постановлену під головуванням судді Матвійчук Г.О. 07 лютого 2019 року у місті Києві у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у м. Києві, Генеральної прокуратури України та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди та упущеної вигоди, завданої внаслідок вчинення злочину,

В С Т А Н О В И В

У жовтні 2018 року позивач звернулась до суду першої інстанції із вищевказаним позовом.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 07 лютого 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у м. Києві, Генеральної прокуратури України та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди та упущеної вигоди, завданої внаслідок вчинення злочину - визнано неподаною та повернуто заявнику.

Ухвала суду мотивована тим, що ОСОБА_1 не виконала вимоги ухвали Печерського районного суду міста Києва від 17 грудня 2018 року.

Не погодилась із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 , нею подано апеляційну скаргу, так як вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, що постановлена з порушенням норм процесуального права. Вказує на те, що на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху нею, 01 лютого 2019 року, подано заяву про усунення недоліків вказаних в ухвалі суду першої інстанції, в ній викладено зміст позовних вимог до кожного з відповідачів, обґрунтовано обрахунок сум, що стягується, викладено обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, перелік документів та інших доказів що додаються до заяви. Враховуючи викладене просила скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 07 лютого 2019 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Генеральної прокуратури України вказує на те, що законні підстави для скасування ухвали Печерського районного суду м. Києва від 07 лютого 2019 року відсутні.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 зазначає, що відзив представника Генеральної прокуратури України є необґрунтованим та не підтверджується жодними доказами, а тому підтримує свою апеляційну скаргу.

В порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. А відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що у жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління національної поліції у м. Києві, Генеральної прокуратури України та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди та упущеної вигоди, завданої внаслідок вчинення злочину.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 17 грудня 2018 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку із невідповідністю позовної заяви вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України (а.с.11 т. 3). Зокрема, вказано на те, що позовна заява не відповідає вимогам пунктів 2, 3, 4, 5, 8, 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та не вказано спосіб стягнення суми із кожного з відповідачів.

ОСОБА_1 , 01 лютого 2019 року, на виконання вимог ухвали суду першої інстанції подано заяву про усунення недоліків (а.с.184-233 т. 3).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 07 лютого 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 - визнано неподаною та повернуто заявнику, оскільки, зі змісту поданої заяви про усунення недоліків не вбачається виконання недоліків викладених в ухвалі суду, а саме не визначено та не вказано спосіб стягнення коштів з відповідачів, не визначено ціну позову та не вказано, які саме документи та докази не можуть бути подані позивачем під час пред`явлення позову до суду. (а.с.146 т. 3).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людини при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

За правилом ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень цивільно-процесуального законодавства, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог ст. ст. 175 і 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява подається в письмовій формі. Даною статтею також встановлено ряд вимог, яким повинна відповідати позовна заява.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. 175, 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Частиною 1 ст. 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Також слід зазначити, що ст. 229 ЦПК України передбачає, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Крім цього, відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати її заявнику.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановленихзаконом (рішення у справах: «Walchli v. France» від 26 липня 2007 року, «ТОВ «Фріда» проти України» від 8 грудня 2016 року).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на виконання ухвали суду була подана позовна заява в новій редакції, в якій викладено зміст позовних вимог до кожного з відповідачів, обґрунтований розрахунок сум, що стягується, зазначено ціну позову, викладено обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, перелік документів та інших доказів що додаються до заяви. Також позивач, в заяві про усунення недоліків, вказала що інші докази будуть долучені пізніше в ході розгляду справи.

Посилання суду першої інстанції на не визначення позивачем способу стягнення, також не можна визначити обґрунтованим. Позивач у позовних вимогах просить про стягнення з Державної казначейської служби України певних грошових сум, виражених у грошовій одиниці України, що і є способом стягнення.

Отже, заява ОСОБА_1 складена з урахуванням положень ст. 175 ЦПК України. Заявлені позовні вимоги викладені в зрозумілій формі, зазначені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також надано докази на підтвердження позовних вимог.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про повернення позовної заяви з підстав не виконання недоліків викладених в ухвалі суду, є передчасними, оскільки всі докази досліджуються судом та їм дається відповідна оцінка під час розгляду справи по суті, а не на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободу від порушень і протиправних посягань.

Окрім іншого, апеляційний суд також враховує необхідність забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, встановлене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає підстав для визнання позовної заяви ОСОБА_1 неподаною та повернення її заявнику.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що у відповідності до вимог п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 07 лютого 2019 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук