Справа № 219/5704/19
Провадження № 2-о/219/851/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Погрібної Н.М.,

при секретарі Мирошниченко О.Л.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

представника заінтересованої особи Зубанова І.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 та рішенням Артемівського міськрайонного суду про розірвання шлюбу від 25.04.2019 року, яке не набуло наразі законної сили. Від спільного проживання з ОСОБА_3 мають малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом із дитиною зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Вказує, що вона не працює, перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Бахмутської райдержадміністрації,як отримувач державної допомоги при народженні дитини, отримує державну допомогу щомісячно у розмірі 860,00 грн. Шлюбні відносини між нею та ОСОБА_3 не склалися, в сім`ї постійно траплялися сварки, конфлікти. 06 лютого 2019 року при черговому конфлікті ОСОБА_3 у присутності дитини, причинив їй тілесні ушкодження, у зв`язку з чим в провадженні Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області розглядається заява про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної, кримінальної відповідальностей (ЄРДР за № 0000303 від 07 лютого 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 125 КК України). З 07.02.2019 по 19.02.2019 року заявник перебувала на лікарняному, в лютому 2019 року, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я сина (дратівливість, знижений емоційний стан дитини) разом із сином ОСОБА_4 зверталась до дитячого лікаря невропатолога, про що свідчить запис в медичній картці дитини. Фактично з 06 лютого 2019 року вони припинили спільне проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , спільного господарства не ведуть. Разом із сином ОСОБА_4 з 06 лютого 2019 року проживає за адресою: АДРЕСА_3 (разом зі своїми батьками). Батько дитини ОСОБА_3 матеріальної допомоги на утримання сина не надає, у зв`язку з чим судовим наказом Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 лютого 2019 року з ОСОБА_3 були стягнуті на її користь аліменти у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку на утримання сина ОСОБА_4 . Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 березня 2019 року з ОСОБА_3 стягнуті аліменти на її користь у розмірі ј частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною трьох років. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2019 року шлюб між заявником та ОСОБА_3 розірвано, однак станом на теперішній час рішення не набуло законної сили. На розгляді в Артемівському міськрайонному суді Донецької області перебуває позовна заява про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_4 з матір`ю, рішенням органу опіки та піклування Бахмутської міської ради визначено місце проживання дитини з матір`ю. Наразі на 04.06.2019 року призначено слухання справи про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності (суддя Радченко Л.А. ) за фактом нанесення тілесних ушкоджень 06.02.2019 року. Заявник зазначає, що вона не заперечує батькові ОСОБА_3 бачитись з сином ОСОБА_4 , пропонує бачитись з дитиною за місцем проживання у присутності членів її сім`ї, однак батька не влаштовує місце, час, який вона пропонує з урахуванням режиму, стану здоров`я дитини. Розуміючи те, що батько теж має право бачитись з дитиною, заявник не чинить перешкоди у спілкуванні батька з сином. В березні 2019 року ОСОБА_3 під час прогулянці дитини, двічі намагався забрати у неї сина, погрожував їй розправою, висловлювався нецензурною бранню у присутності сина, штовхав її, принижував, завдяки стороннім людям (перехожі) вона двічі забирала дитину. Після таких випадків син стає дратівливим, частіше став плакати, порушився сон, апетит. Мені з батьком дитини не вдається знайти компромісного рішення, я рекомендувала йому вирішити питання про визначення способу участі батька у вихованні дитини, але батько не прислухається, приймає рішення на свій розсуд. 28 березня 2019 року вона поверталась з дитиною з лікарні, по дорозі до місця проживання прабабусі ( АДРЕСА_4 ) у дворі ОСОБА_3 перестрів її з дитиною, побив та забрав дитину силою, вивіз у невідомому напрямку. За даним фактом в Бахмутському відділі поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області відкрито кримінальне провадження від 28.03.2019 року № 0000672. Протягом всього дня всіляко намагалася зв`язатися з родичами ОСОБА_9 (його мамою та бабусею), однак впродовж дня дитину їй не повернули. Ввечері того ж дня разом із своїми батьками приїхали за місцем проживання ОСОБА_10 ( АДРЕСА_5 ), викликали наряд поліції, однак до воріт вийшла мати ОСОБА_9 та повідомила про те, що дитина знаходиться у неї, дитина спить, сина ОСОБА_3 вдома не має, сина ОСОБА_4 повернуть в ранці 29.03.2019 року. Однак, 29.03.2019 року сина не повернули, телефонний зв`язок не підтримували, заявник разом із своєю матір`ю ОСОБА_12 були вимушені звернутися знов до Бахмутського ВП із заявою про вжиття заходів щодо повернення дитини. У супроводі співробітників поліції приїхали за місцем проживання ОСОБА_3 для бесіди щодо повернення сина ОСОБА_4 . Коли приїхали, то вона почула, що ОСОБА_4 гуляє у дворі разом із бабусею. Я постукала у двері, бабуся занесла ОСОБА_4 у будинок і зачинила вхідні ворота, вона не втрималась і забігла у двір намагаючись знайти і забрати ОСОБА_4 , однак двері в будинку були зачинені, відчинив ОСОБА_3 , сина ОСОБА_4 він тримав на руках і почав лупцювати заявника та її матір. Вона була вимушена застосувати засоби безпеки (балончик із газом) і тільки після цього вони забрали дитину та вибігли на вулицю, де були співробітники поліції. За даним фактом вони звернулись до Бахмутського відділу поліції із відповідними заявами, мати гр. ОСОБА_12 звернулась за допомогою до санпропускника ЦРЛ м. Бахмут, де отримала медичну допомогу. Після таких фактів вона, її дитина, члени сім`ї перебували у нервовому стані. Заявник звернулась за допомогою до соціальних служб для отримання соціально-психологічної підтримки, була вимушена виїхати за межі м. Бахмут строком на 1,5 місяці. Однак, після повернення за місцем проживання з травня місяця 2019 року ( АДРЕСА_3 ) вона та члени її сім`ї систематично віддавалися негативному впливу з боку ОСОБА_3 , двічі були пошкоджені вхідні двері за адресами її проживання та проживання її бабусі: АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_3 , пошкоджені 2 колеси на легковому автомобілі її батька ОСОБА_14 (за даними фактами звертались до Бахмутського ВП, заяви зареєстровані. 23 травня 2019 року ОСОБА_3 разом із незнайомим чоловіком, який перебував в стадії алкогольного сп`яніння, приблизно о 20.00 годині, перестрів її та тітку гр. ОСОБА_15 неподалік місця проживання (район ЗОШ № 18 м. Бахмут ), погрожував їй розправою, погрожував тим, що забере в неї сина ОСОБА_4 і я його ніколи не побачу. Під час цієї розмови ОСОБА_3 висловлювався нецензурною бранню, погрожував їй, лаявся, вдарив тітку по голові. Вона дуже занепокоєна ситуацією, яка складається, вони з дитиною постійно перебувають у нервовому напруженні, тривожному стані. Поведінка батька ОСОБА_3 несе безпосередню загрозу їй, сину ОСОБА_4 та членам її сім`ї. Заявник боїться за своє життя та життя свого сина, вважає, що поведінка батька суперечить інтересам дитини, дитина та вона систематично зазнають фізичного, психологічного насилля та моральної шкоди. Для того, щоб захистити себе, вона вимушена звернутися до суду, який може здійснити заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству. У зв`язку з чим, просить суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити заходи тимчасового обмеження прав та покласти на нього строком на 6 (шість) місяців наступні обов`язки, заборонити наближатися на відстань ближче 200 м до місця проживання (перебування) АДРЕСА_3 та місця частого відвідування: АДРЕСА_6 заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та ч третіх осіб; обмежити спілкування з постраждалою дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який неодноразово був свідком насильства над своєю матір`ю; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 травня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду.

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні на вимогах заяви наполягали з мотивів, викладених у ній.

Заінтересована особа ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснювали, що вказана заява не підлягає задоволенню, оскільки вважають її без підставною.

За змістом ч. 1 ст.350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.350-1ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України від 07 грудня 2017року №2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частинами 2, 3 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Положеннями ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 28.11.2015 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно 05 лютого 2019 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Рішенням Артемівського міськрайоного суду від 25.04.2019 року, шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстрований 28.11.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 675. Рішення не набуло законної сили.

Від спільного проживання сторони мають малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 , виданого Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Заявник ОСОБА_1 разом із дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджено довідками від 15.02.2019 року № 130, № 131, складеними Калинівською сільською радою Бахмутського району Донецької області.

На обліку у лікаря психіатра (довідка № 12 від 13.02.2019 року, надана лікарем- психіатром КНП «Багато профільна лікарня інтенсивного лікування м. Бахмут»), та на обліку у лікаря-нарколога (довідка № б/н від 13.02.2019 року диспансерного відділення № 2 м. Бахмут КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янська») ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебуває.

Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської райдержадміністрації від 07 лютого 2019 року № 277) ОСОБА_1 , 16.05.1991 року перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Бахмутської райдержадміністрації як отримувач державної допомоги при народженні дитини, отримує державну допомогу щомісячно у розмірі 860,00 грн.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27.03.2019 року з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утримання дружини, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду 13.02.2019 року, до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.03.2019 року, на підставі судового наказу №2н/219/171/2019, 219/1510/19, виданого 05.03.2019 року, відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви до суду, а саме з 13 лютого 2019 року, до досягнення дитиною повноліття.

Висновком органу опіки та піклування Бахмутської міської ради від 24.05.2019 року про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , органом опіки та піклування Бахмутської міської ради визначено доцільним місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , разом з матір`ю. На даний час в суді перебуває справа за позовом про визначення місця проживання дитини, рішення по справі ще не прийнято.

Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (кримінальне провадження №0000303, 07.02.2019 року було внесено до ЄРДР відомості про заяву про вчинення кримінального правопорушення, кваліфікація правопорушення ст.125 ч.1 КК України. Обставини: 06.02.2019 року до ЧЧ Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області надійшла заява від ОСОБА_1 про те, що її чоловік ОСОБА_3 за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_7 спричинив їй тілесні ушкодження.

Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області 20.02.2019 року постановлено ухвалу про призначення судово- медичної експертизи, проведення якої доручено КЗОЗ «Донецьке обласне бюро судово-медичних експертиз».

Відповідно до висновку експерта №46 від 26.02.2019 року, завідувачем Бахмутським відділенням судмедекспертизи ОСОБА_19 , на підставі даних огляду ОСОБА_1 , вивченні представлених меддокументів і у відповідь на поставлені питання, встановлено, що будь яких ушкоджень і слідів від них, що відносяться до 06.02.2019 року на день огляду не виявлено. Вказані в амбулаторній карті:струс головного мозку, синці чола утворилися від контакту з тупими предметами, можливо в строк та при обставинах зазначених оглянутою, які потребують для одужання строк більш 6 але менш 21 дня, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Також, згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (кримінальне провадження №0000672, 28.03.2019 року було внесено до ЄРДР відомості про заяву про вчинення кримінального правопорушення, кваліфікація правопорушення ст.125 ч.1 КК України. Обставини: 28.03.2019 року до ЧЧ Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області надійшла заява від ОСОБА_1 про те, що її чоловік ОСОБА_3 поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_4 спричинив їй тілесні ушкодження.

Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області 11.04.2019 року постановлено ухвалу про призначення судово- медичної експертизи, проведення якої доручено КЗОЗ «Донецьке обласне бюро судово-медичних експертиз».

В судовому засіданні також за клопотанням заявника був оглянутий електронний доказ у вигляді DVD-R диску, розміром 61 545 КБ, оглянуто відео, яке міститься на ньому. В даному відео 27.03.2019 року підтверджуються обставини, які викладені у заяви про видачу обмежувального припису.

Відповідно до ст. З Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Україна, як кожна держава учасниця, що ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, взяла на себе негативні та позитивні зобов`язання щодо забезпечення прав і свобод, викладених у Конвенції та протоколах до неї.

Згідно з визнаними Україною міжнародними стандартами насильство в сім`ї виступає грубим порушенням прав людини і посягає на основні соціальні цінності життя людини, честь та гідність, недоторканність та безпеку, власність та приватне життя, а також на право дітей на виховання у сімейному середовищі.

Обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Домашнє насильство -діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

У судовому засіданні встановлено факт вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства по відношенню ОСОБА_1 , останньою доведено існування загрози вчинення протиправних дій у майбутньому та відповідає інтересам малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому, з метою застосування превентивного засобу методу стримування та попередження повторення неправомірних дій зі сторони кривдника, суд вважає, що заява обґрунтована та до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис.

Щодо вимог заявника про встановлення обмежувального припису строком на 6 місяців, то в цій частині вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки на думку суду, саме 2 місяця є достатнім строком такого припису із врахуванням положень ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВРвід 17липня 1997 року, якою встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Отже, саме з метою не допущення тривалого порушення права ОСОБА_3 , двомісячний строк буде достатнім для виховання правомірної поведінки кривдника щодо заявника та членів її сім`ї.

У разі неприпинення неправомірних дій, зі сторони ОСОБА_3 заявник не позбавлена права на звернення до відповідних органів з вимогою застосування інших важелів стримування, у тому числі притягнення як до адміністративної відповідальності, так і до кримінальної відповідальності.

Зміст ч. 1 ст. 27 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» уповноважений підрозділ органу Національної поліції України бере на профілактичний облік кривдника з моменту виявлення факту вчинення ним домашнього насильства на встановлений законодавством строк і проводить з ним профілактичну роботу.

У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне повідомити уповноважений орган Національної поліції України з приводу обставин домашнього насильства зі сторони ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вирішити питання профілактичного обліку кривдника ОСОБА_3 на визначений судом строк.

Відповідно до ч. 3 ст.350-5ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст.350-6ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись вимогами Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та керуючись ст. ст. 247, 350-1, 350-5, 350-6 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ., в якому визначити наступне тимчасове обмеження його прав та покласти на нього наступні обов`язки:

заборонити наближатися на відстань ближче 100 м до місця проживання (перебування) АДРЕСА_3 та місця частого відвідування: АДРЕСА_6 заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити строк обмежувального припису в 2 місяця.

В іншій частині вимог відмовити.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Бахмутський ВП ГУНП у Донецькій області про факти застосування домашнього насильства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також Бахмутську міську раду Донецької області, з метою вирішення питання про взяття на профілактичний облік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку, передбаченому статтею 27 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його підписання або проголошення.

Суддя Н.М.Погрібна