Справа № 148/2327/18
Провадження №2-о/148/12/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 травня 2019 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В. при секретарі Мрочко Т.О.

за участі заявника ОСОБА_1 ,

свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Тульчинська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_4 , яка з 2008 року до дня своєї смерті проживала разом з нею в одному будинку. ОСОБА_4 була жінкою похилого віку, інших родичів кровного споріднення не мала. Будучи раніше працездатною, ОСОБА_4 постійно допомагала заявнику та її чоловіку, а тому коли вона захворіла, вони поселили її у своєму будинку. Заявник здійснювала за нею постійний догляд як за членом сім`ї, купувала необхідні речі, ліки. Після смерті ОСОБА_4 , заявник взяла на себе всі витрати на її поховання, а в даний час - догляд за могилою. Проживаючи однією сім`єю, вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

З метою оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 , заявник звернулась в Тульчинську державну нотаріалану контору, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та рекомендовано звернутися до суду.

Вказані обставини змусили заявника звернутися до суду з даною заявою, у якій просить встановити факт, що вона та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно проживали однією сім`єю більше п`яти років, а саме з 2008 року по дату смерті останньої.

Заявник в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи здійснювати у її відсутність, заявлені вимоги підтримує. Також у минулому судовому засіданні заявник суду пояснила, що померла ОСОБА_4 є її тіткою, і вона бажає отримати спадщину після її смерті. Тітка хворіла і тому вона її забрала до себе та доглядала, а також здійснювала догляд за її будинком, коли та проживала з нею. Проживали вони разом більше п`яти років. У тітки родичів не було.

Заінтересована особа представник Тульчинської міської ради в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява Тульчинської міської ради (а.с. 17), згідно якої, міська рада просить справу розглянути у відсутність представника, проти задоволення заяви про встановлення факту не заперечує.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою заявника, яка довгий час доглядала ОСОБА_4 Спочатку ОСОБА_4 проживала по АДРЕСА_1 , а потім, коли заявник її забрала до себе - проживала з останньою у її будинку близько шести років. ОСОБА_4 хворіла, не могла пересуватись.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою заявника. Тітка заявника ОСОБА_4 проживала останні п`ять-шість років з заявником в будинку останньої по АДРЕСА_2 . Заявник її доглядала та доглядала за її будинком.

Заслухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що заяву слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 26.04.2018 серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за законом.

Відповідно до копії довідки, виданої виконкомом Тульчинської міської ради № 1185 від 02.11.2018 (а.с. 10), після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, площею 1,8651 га., що розташована на території Суворовської сільської ради, в межах згідно з планом, що перебуває у колективній власності ТОВ АК "Зелена долина", с. Суворовське Тульчинського району. Зі слів ОСОБА_1 інших спадкоємців передбачених законом чи заповітом та осіб, з якими спадкодавець проживала однією сім`єю, але не перебувала у шлюбі, не має. Фактом прийняття спадщини є спільне проживання разом спадкодавця та спадкоємця на час відкриття спадщини у одному будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки, виданої виконкомом Тульчинської міської ради № 1325 від 05.12.2018 (а.с. 9), заявник ОСОБА_1 , протягом десяти років проживала за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своєю тіткою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Листом Тульчинської державної нотаріальної контори від 30.11.2018 №835/01-16 (а.с. 10), державним нотаріусом повідомлено ОСОБА_1 , що видати їй свідоцтво на спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , не можливо у зв`язку з відсутністю родинних відносин між нею та ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки Тульчинської міської ради № 361 від 04.04.2019 (а.с. 52), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно протягом десяти років проживала разом зі своєю племінницею ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно копії спадкової справи №368/2018 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (а.с. 31-35), 17.05.2018 з заявою про прийняття спадщини після смерті даної особи звернулася заявник ОСОБА_1 , проживаюча в АДРЕСА_3 .

Копією погосподарської книги за 2011-2015 роки (а.с. 48-49) підтверджено факт спільного проживання заявника ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , починаючи з 2011 року.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

З досліджених у судовому засіданні доказів, судом встановлено, що заявник є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , але юридично оформити спадщину за законом не може. Встановлення в судовому порядку факту проживання однією сім`єю заявника з ОСОБА_4 більше п`яти років необхідно їй для реалізації спадкового права як спадкоємця.

Факт спільного проживання заявника з ОСОБА_4 в судовому засіданні підтверджено письмовими доказами, а саме: довідкою виконкому Тульчинської міської ради № 1325 від 05.12.2018 (а.с. 9), довідкою Тульчинської міської ради № 361 від 04.04.2019 (а.с. 52), копією погосподарської книги за 2011-2015 роки (а.с. 48-49), а також показами свідків, які підтвердили факт спільного проживання даних осіб більше п`яти років, те, що вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявні підстави для встановлення факту спільного проживання заявника та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю більше п`яти років.

Разом з тим, враховуючи, що копією погосподарської книги за 2011-2015 роки підтверджено факт спільного проживаня зазначених осіб лише з 2011 року, а також, відповідно до показів свідків, заявник та ОСОБА_6 спільно проживали останніх п`ять-шість років до дня смерті останньої, тому суд вважає, що факт спільного проживання однією сім`єю більше п`яти років слід встановити починаючи з 2011 року по день смерті ОСОБА_4 , а не з 2008 року по день її смерті, як про те просить заявник.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення.

Відповідно до ст.294 ч.7 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, сплачений заявником судовий збір підлягає зарахуванню в прибуток держави. Крім того, зявник у заяві про встановлення факту судові витрати просить залишити за нею.

На підставі викладеного, керуючись п.6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/95, п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 1220, 1258, 1264, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно проживали однією сім`єю більше п`яти років, а саме з 2011 по 22.04.2018.

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: