У Х В А Л А

08 жовтня 2019 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Єршова Л.С., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» про стягнення компенсації у розмірі 45227,30 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» про стягнення компенсації у розмірі 45227,30 грн.

Зазначена заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме:

- у позовній заяві не зазначено РНОКПП позивача, ідентифікаційні коди юридичних осіб в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідачів, їх поштові індекси (поштовий індекс 65000 не відповідає індексу місцезнаходження відповідачів);

- у позовній заяві не зазначено зміст та обґрунтування позовних вимог щодо кожного з відповідачів (так, зокрема, позивач просить суд стягнути компенсацію з відповідача, не вказуючи з якого, не зазначає у чому полягає порушення прав позивача кожним відповідачем тощо);

- позивачем не додержано вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК України, оскільки реалізуючи своє право на подання копій відповідних доказів, позивач повинен дотримуватись вимог ч. ч. 2 та 5 ст. 95 ЦПК України, якою встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу, а також учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення;

- позивач не сплатив судовий збір.

При цьому у позові позивач зазначив, що на його думку він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проте зазначені заявником обставини не дають суду підстав для звільнення від сплати судового збору, оскільки згідно з п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, однак ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами про «відшкодування компенсації».

Таким чином, позивач не звільнений від сплати судового збору.

Крім того, у позові (в описовій частині) позивач зазначає, що у разі неможливості звільнити його від сплати судового збору, він просить розстрочити його сплату.

Відповідно до вимог ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір належних до оплати судових витрат, або звільнити від їх сплати.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суддею встановлено, що позивач не надав жодного документу, який би підтвердив його право на звільнення від сплати судових витрат відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, враховуючи, що безпідставне ненадходження до державного бюджету коштів за сплату судового збору порушує інтереси держави, суддя вважає, що у задоволенні клопотання позивача слід відмовити.

Аналогічна правова позиція викладена судом касаційної інстанції по справі №6-10960ск16.

Суд роз`яснює позивачу, що відмова у задоволенні цього клопотання не позбавляє права повторно його подати.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи викладене, суддя вважає, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» про стягнення компенсації у розмірі 45227,30 грн., залишити без руху та надати позивачу строк 10 днів з дня вручення зазначеної ухвали для усунення недоліків, а саме позивачу необхідно:

- зазначити поштові індекси відповідачів, зазначити ідентифікаційні коди юридичних осіб відповідачів у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача;

- зазначити зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

- відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України засвідчити відповідність копій письмових доказів оригіналам, які заходяться у позивача, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення;

- зазначити наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

- сплатити судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://pm.court.gov.ua/sud1522/.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.С. Єршова