Справа №751/3138/19
Провадження №2/751/881/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Яременко І. В.

при секретарі Клименко К.Є.

за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Воронової М.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Арсенал Лайф», Акціонерне товариство «ОТП Банк» про визнання споживчого кредитного договору припиненим,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Арсенал Лайф», про визнання споживчого кредитного договору припиненим. З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.39-40), просив визнати кредитний договір № 591043987 від 14.09.2018 року припиненим з 25.09.2018 року.

Ухвалою суду від 20.06.2019 року за заявою позивача було залучено до участі у справі в якості третьої особи Акціонерне товариство «ОТП Банк» (а.с.56).

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що 14.09.2018 року між ним та АТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір № 591043987. Проте укладання зазначеного договору стало наслідком чисельного порушення норм чинного законодавства та прав позичальника, як споживача кредитної послуги з боку АТ «Альфа-Банк». Так, кредитодавець зобв`язаний надати позичальнику до отримання кредиту в письмовій формі інформацію про кредитні умови. Умови договору є несправедливими, внаслідок істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду споживача, а саме встановлено платежі, які позивач як споживач не повинен сплачувати Банку у вигляді щомісячної комісійної винагороди, страхування життя, тощо. Зазначає, що 25.09.2018 року ним ( ОСОБА_1 ) було подано заяву про відкликання згоди на укладення кредитного договору, натомість працівники банку зобов`язали його заповнити їхню заяву про припинення договору. Також позивач вважає, що банк ввів його в оману, тому що кредитний договір укладався в приміщенні ОТП Банку, натомість оформлено його з АТ «Альфа-Банк», крім того сума кредитного договору складала 16000 грн., а на руки через касу банку йому було видано лише 15000 грн., таким чином вважає банк викрав у нього 1000 грн. Крім того, його примірник кредитного договору не було йому надано, а відсотки за договором та комісія виявилися значно більшими ніж йому розповідав представник банку, а саме він повинен повернути банку у 3 рази більше ніж тіло кредиту. Також одразу при оформленні кредитного договору його змусили оформити договір добровільного страхування № 006.591043987.111 із строком дії договору 25 років, який було укладено в приміщенні банку з роздрукованим підписом і печаткою банку за довіреністю. Позивач зазначає, що кредит ним було погашено 25.09.2018 року, а відсотки по кредиту 05.11.2018 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити, визнати кредитний договір № 591043987 від 14.09.2018 року укладений між ним та АТ «Альфа-Банк» припиненим з 25.09.2018 року, тобто з моменту подання ним до банку заяви про припинення дії кредитного договору. В обґрунтування позовних вимог посилався на доводи, викладені у позовній заяві (а.с.1-6), уточненій позовній заяві (а.с.39-40) та відповіді на відзив (а.с.48-51). Додатково пояснив, що ним дійсно 14.09.2018 року у приміщенні АТ «ОТП Банк» було укладено договір споживчого кредиту, який оформлював менеджер на прізвище ОСОБА_2 . Він добровільно підписав документи, що входили до пакету кредитного договору, але уважно не читав. Сума кредитного договору складала 16000 грн., а на руки через касу банку йому було видано лише 15000 грн., на його запитання з цього приводу менеджер банку пояснив, що так треба. При оформленні договору він був згоден, що сума кредиту буде не більше 19744,00 грн., але така сума на руки йому не видавалась. Коли він вже оформив кредит, то прийшовши додому і розібравшись, зрозумів, що кредит укладений ним на несправедливих умовах, і не з АТ «ОТП Банком», а чомусь з АТ «Альфа-Банком». Він вирішив відмовитись від кредиту, про що 25.09.2018 року подав заяву відповідачу та того ж дня повернув грошові кошти в розмірі 16000 гривень, у зв`язку з чим вважає за необхідно визнати кредитний договір припиненим з 25.09.2018 року.

Представник відповідача АТ «Альфа-Банк» адвокат Воронцова М.В. проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечувала у повному обсязі, в обґрунтування заперечень посилалась на обставини викладені у відзиві на позовну заяву (а.с.27-31). Просила у задоволенні позову відмовити, оскільки він суперечить діючому законодавству, є безпідставним та необґрунтованим. Суду пояснила, що 14 вересня 2018 року між AT «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 591043987, відповідно до умов якого банк надав останній кредит у розмірі 19744,00 грн., зі сплатою 18,99 % річних, строком до 14 вересня 2021 року. Під час укладення цього договору позивачу надано інформацію щодо всіх умов договору, пов`язаних з його виконанням, витрат та щодо сукупної вартості договору. У даному договорі зазначено, що своїм підписом позичальник свідчить про той факт, що банк надав йому повну, достовірну та вичерпну інформацію про всі умови отримання, користування та повернення кредиту. Також послідовно та докладно викладено всі права та обов`язки банку та позичальника, правила нарахування процентів і комісій, наслідки за порушення умов договору. Крім того, 14 вересня 2018 року укладено додатковий договір до кредитного договору № 591043987 (який є його невід`ємною частиною) - додаток № 1, яким визначено графік погашення заборгованості за кредитом. При укладанні кредитного договору позивач діяв добровільно, повністю усвідомлюючи наслідки своїх дій, про що свідчить його підпис. 25.09.2019р. позивачем подано заяву про відмову від договору про споживчий кредит, однак, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 15 ЗУ «Про споживче кредитування», ОСОБА_1 повинен був повернути кредитодавцю грошові кошти, одержані ним згідно з цим договором, сплатити відсотки за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором про споживчий кредит, а також сплатити вартість усіх послуг, пов`язаних з обслуговуванням та погашенням кредиту не пізніше 07 жовтня 2018 року. Проте позивачем були здійснено платежі з порушенням вище зазначених вимог, а саме: 25.09.2018р. - в розмірі 16 000,00 грн.; 05.11.2018р.-в розмірі 3 744,00 грн.; 06.11.2018р. - в розмірі 716,00 грн. Здійснених платежів виявилось недостатньо для повного погашення заборгованості за кредитним договором №591043987. Станом на 21.05.2019р. загальна сума заборгованості за Кредитним договором № 591043987 становила 6 487,33 грн., з них: заборгованість за кредитом - 755,16 грн.; заборгованість за відсотками - 74,41 грн.; заборгованість за комісіями - 3257,76 грн.; заборгованість за штрафами - 2 400,00 грн. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Важають, що позивачем не надано суду переконливих доказів, які б підтверджували, що Договір кредиту № № 591043987 суперечить нормам діючого законодавства.

Представники третіх осіб: Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Арсенал Лайф» та Акціонерного товариства «ОТП Банк», будучи своєчасно та належним чином повідомленими про розгляд справи, до суду не з`явились. Від представника ТДВ «Страхова компанія «Арсенал Лайф» надійшли письмові пояснення, згідно яких просять розгляд справи проводити за відсутності представника, у задоволенні позову відмовити (а.с.88).

Заслухавши доводи сторін, перевіривши їх наявними у справі доказами, встановив наступні факти і правовідносини та дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , виходячи з такого.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 14 вересня 2018 року між AT «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 591043987, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит у розмірі 19744,00 грн., зі сплатою 18,99 % річних, строком до 14 вересня 2021 року (а.с.11,34,35).

Згідно умов вказаного договору, сторони погодили, що комісійна винагорода сплачується позичальником за кожний місяць користування Кредитом в розмірі - 542,96 грн./міс. відповідно до Графіку платежів, який є Додатком № 1 до цього Договору та є його невід`ємною частиною (а.с.13).

Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту).

14.09.2018 року відповідачем виданий паспорт споживчого кредиту, в якому визначені сукупна вартість Кредиту з урахуванням вартості усіх супутніх послуг кредитодавця, контактні дані кредитодавця та інша інформація (а.с.12).

Форма та зміст паспорту споживчого кредиту відповідають вимогам, встановленими ч.3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування».

Ту обставину, що кредитний договір з додатками містять підпис позивача ОСОБА_1 , останній підтвердив у судовому засіданні, як і добровільність своїх дій при укладанні кредитного договору.

Підставами позовних вимог позивач також вказує несправедливі умови укладання кредитного договору, вимушеність його підписання з боку позивача та введення банком позивача в оману.

За твердженням позивача несправедливими є умови надання кредиту із приховуванням з боку банку від позивача об`єктивної інформації щодо реальної відсоткової ставки, що призводить до збільшення абсолютного значення подорожчання кредиту та кінцевої загальної суми кредиту, а також незаконної щомісячної комісії, яка нараховується крім відсотків за користування.

Суд не може погодитись з доводами позивача в цій частині, оскільки, укладаючи кредитний договір, позивач з`ясовував на яких умовах він укладається.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно з ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно частини 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) забов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник забов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виходячи з положень ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України до істотних умов кредитного договору віднесено: мета, сума і строк кредиту; умови та порядок його видачі та погашення; види ( способи) забезпечення забов`язань позичальника; відсоткові ставки; порядок плати за кредит; порядок зміни та припинення дії договору; відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; сплата процентів.

Таким чином, кредитний договір укладається за правилами, встановленими ЦК України.

Відповідно з вимогами ст. 230 ЦК України, правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. При цьому ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.

На думку суду, позивачем не доведено щодо наявності умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких позивача було введено в оману, враховуючи при цьому пояснення самого позивача, яки зазначив, що підписуючи кредитний договір, діяв добровільно, усвідомлював свої дії та їх наслідки, і крім того, здійснив часткове повернення коштів кредитодавцю.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.15 Закону України «Про споживче кредитування», споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору про споживчий кредит споживач повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) до закінчення строку, встановленого частиною першою цієї статті.

25.09.2019р. ОСОБА_1 подано заяву про припинення дії кредитного договору № 591043987 від 14.09.2018 року у зв`язку з відмовою від кредиту (а.с.10).

Частиною 3 ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що протягом семи календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від договору про споживчий кредит споживач зобов`язаний повернути кредитодавцю грошові кошти, одержані згідно з цим договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором про споживчий кредит.

Квитанцією № 342931 від 25.09.2018 року підтверджено сплату ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 591043987 від 14.09.2018 року в розмірі 16000 гривень (а.с.15).

Квитанцією № 0.0..1 від 05.11.2018 року підтверджено сплату ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» за кредитним договором № 591043987 від 14.09.2018 року в розмірі 716,00 гривень (а.с.14).

Крім того, з розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданому АТ «Альфа-Банк», убачається, що позивачем здійснено платежі в рахунок погашення кредитного договору: 25.09.2018р. - в розмірі 16 000,00 грн., 05.11.2018р. - в розмірі 3744,00 грн., 06.11.2018р. - в розмірі 716,00 грн. (а.с.33).

З наведеного слідує, що станом на 01.10.2018 року (сьомий календарний день з дати подання письмового повідомлення про відмову від договору про споживчий кредит) позивачем ОСОБА_1 повернуто кредитодавцю грошові кошти в розмірі 16000 гривень, одержані за кредитним договором № 591043987 від 14.09.2018 року, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит у розмірі 19744,00 грн. зі сплатою 18,99 % річних та комісійної винагороди за кожний місяць користування кредитом в розмірі - 542,96 грн. на місяць.

Главою 50 Цивільного кодексу України чітко визначені підстави припинення зобов`язання.

Зокрема відповідно до ч. 1. ст. 598 ЦК України - зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, оцінюючи сукупність наведених доказів, суд доходить висновку, що для належного припинення зобов`язання за кредитним договором № 591043987 від 14.09.2018 року, позивачем не виконані вимоги ч.3 ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування», за якими він зобов`язаний був протягом семи календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від договору про споживчий кредит, повернути кредитодавцю грошові кошти, одержані згідно з цим договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором про споживчий кредит, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, ст.ст. 598, 599, 626-628, 638, 1048-1052, 1054 ЦК України, Закону України «Про споживче кредитування», керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 95, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (, адреса місцезнаходження 03150, м.Київ, вул. В.Васильківська, 100), треті особи Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Арсенал Лайф» (, адреса місцезнаходження 03141, м.Київ, вул.Солом`янська, 33), Акціонерне товариство «ОТП Банк» (, адреса місцезнаходження 01601, м.Київ, вул. Жилянська, 43), про визнання споживчого кредитного договору припиненим, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівської апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, протягом того ж строку з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складене 07.10.2019.

Головуючий - суддя І. В. Яременко