ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року

м.Суми

Справа №576/139/19

Номер провадження 22-ц/816/3152/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенко В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач - Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14 березня 2019 року в складі судді Мазур С.А., ухваленого у м. Глухів Сумської області,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - АТ «ПУМБ») пред`явило позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 12 травня 2014 року між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 52772,68 грн. АТ «ПУМБ» є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк Ренесанс Капітал».

Унаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором станом на 08 січня 2019 року утворилась заборгованість у розмірі 117466 грн, яка складається із: 28748 грн 43 коп. заборгованості за тілом кредиту; 5099 грн 37 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом; 18269 грн 98 коп. заборгованості за комісією; 65348 грн 22 коп. штрафні санкції.

На підставі викладеного АТ «ПУМБ» просило суд стягнути заборгованість з відповідача.

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14 березня 2019 року позов задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором №GP-6355241 від 12 травня 2014 року, з яких 28748,43 грн - за тілом кредиту, 5099,37 грн - за процентами, 33847,80 грн - штраф.

В іншій частині вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» судовий збір в сумі 1106,50 грн.

У квітні 2019 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову банку.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував пропуск позивачем строку позовної давності.

Рішення суду оскаржується відповідачем виключно в частині задоволених вимог банку.

АТ «ПУМБ» відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі не подав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що 12 травня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «ПУМБ», укладено кредитний договір №GP-6355241, згідно умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 52772,68 грн (а.с. 7).

Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 08 січня 2019 року у неї виникла заборгованість перед банком у розмірі 117466 грн (а.с. 13).

01 лютого 2018 року АТ «ПУМБ» направило відповідачу письмову вимогу про погашення заборгованості за кредитом (а.с.8-10), але вимога залишилась без задоволення.

При укладенні Кредитного договору відповідач була повідомлена про умови кредитування в банку, зобов`язувалася повернути кредит, сплатити нараховані відсотки, комісії, згідно графіку платежів.

Відповідач здійснювала часткове погашення за кредитом (а.с. 11).

На підтвердження позовних вимог АТ «ПУМБ» надав розрахунок згідно з яким загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 08 січня 2019 року становив 117 466 грн, який складається: з 28748,43 грн заборгованості за кредитом; 5099,37 грн заборгованості за відсотками; 18269,98 грн заборгованості за комісією; 65348,22 грн штрафних санкцій.

Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти

За нормами ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

ОСОБА_1 укладаючи кредитний договір була ознайомлена з умовами надання банківських послуг, тарифами банку, істотними умовами надання кредиту, графіком погашення кредиту, який передбачав сплату визначеної суми на погашення відсотків за користування кредитом та тіла кредиту до 13 числа кожного місяця. Строк кредитування - 48 місяців (а.с. 32).

Стаття 633 ЦК України передбачає, що договори, які укладаються банком з фізичними особами є публічними.

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Суд першої інстанції врахував, що відповідач укладення кредитного договору не оспорювала, а з розрахунку кредитної заборгованості вбачається, що вона частково сплачувала заборгованість за користувався кредитними коштами, тобто виконувала свої зобов`язання за договором.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентами) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Укладений сторонами кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Оскільки за умовами договору відповідач мала виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів до 13 числа кожного місяця впродовж строку кредитування (48 місяців), перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу.

За таких обставин встановлення строку кредитування у договорі, який передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів.

Відтак, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення.

Вбачається, що останній платіж на погашення тіла кредиту та відсотків за графіком відповідач мала внести до 13 травня 2018 року.

АТ «ПУМБ» здало до поштового відділення позов про стягнення заборгованості 18 січня 2019 року, тобто банк не пропустив строк позовної давності відносно вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, які підлягали погашенню відповідачем після 18 січня 2016 року, але нею не погашені.

Тобто посилання відповідача на пропуск банком строку позовної давності є обґрунтованим, лише щодо вимог про сплату заборгованості за тілом кредиту та відсотками, які підлягали погашенню у термін до 18 січня 2016 року згідно графіку погашення кредиту.

Посилання суду на переривання строку позовної давності через здійснення ОСОБА_1 платежів у період з 31 травня 2018 року по 28 грудня 2018 року в рахунок погашення заборгованості безпідставне, оскільки вказане погашення проведено не добровільно, а у порядку примусового виконання за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. від 22 березня 2018 року, який був визнаний таким, що не підлягає виконанню рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 16 листопада 2018 року (а.с. 70-75).

За таких обставин з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 19889 грн 27 коп. та відсотками у розмірі 2327 грн 07 коп. у межах трирічного строку позовної давності.

В частині вимог про стягнення неустойки, апеляційний суд зазначає наступне.

Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина перша статті 549 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. А пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини друга та третя цієї статті).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Відтак, стягнути неустойку (зокрема і пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише у межах спеціальної позовної давності.

Згідно з частиною першою статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього кодексу.

На відміну від обчислення позовної давності для вимоги про стягнення штрафу, позовна давність за вимогою про стягнення пені обчислюється окремо за кожен день (місяць), за який нараховується пеня. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права на стягнення пені.

У постанові від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13 Верховний Суд України, аналізуючи приписи статей 266 і частини другої статті 258 ЦК України, дійшов висновку, що можливість стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається у межах позовної давності за основною вимогою з дня (місяця), з якого вона нараховується.

Перебіг позовної давності для стягнення неустойки (пені, штрафу) за кожним з прострочених щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу.

Доказів укладання договору про збільшення строку позовної давності, який підлягає застосуванню до вимог про стягнення неустойки сторони до суду не надали. Тобто за позовом АТ «ПУМБ» про стягнення заборгованості за кредитним договором, поданим 18 січня 2019 року з урахуванням строку погашення заборгованості визначеного сторонами - до 13 травня 2018 року, з відповідача підлягає стягненню неустойка нарахована в межах річного строку позовної давності за період з 18 січня 2018 року по 13 травня 2018 року у розмірі 12755 грн 51 коп.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції на підставі п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотками, неустойкою, а також судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що із ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість у розмірі 34973 грн 85 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 19889 грн 27 коп., за відсотками у розмірі 2329 грн 07 коп.; штрафів - 12755 грн 51 коп., з вирішенням питання про розподіл судових витрат. В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь позивача підлягають компенсації судові витрати у розмірі 576 грн 30 коп. понесені у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції. Судові витрати у розмірі 1383 грн 12 коп. понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції підлягають компенсації ОСОБА_1 за рахунок АТ «ПУМБ».

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), тому, відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376, 381 - 384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14 березня 2019 року в частині задоволених вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором №GP-6355241 від 12 травня 2014 року у розмірі 34973 грн 85 коп, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 19889 грн 27 коп., за відсотками у розмірі 2329 грн 07 коп.; штрафами - 12755 грн 51 коп., а також компенсацію судового збору за подання позовної заяви у сумі 576 грн 30 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 компенсацію судових витрат у розмірі 1383 грн 12 коп., понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 11 червня 2019 року.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

С.С. Ткачук