КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 375/2309/18 Головуючий у суді першої інстанції: Литвин О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Мостової Г.І., Панченка М.М.

Секретаря судового засідання Маличівській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою Крилової Олени Леонідівни - представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 13 березня 2019 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відповідно до укладеного між банком та відповідачем договору б/н від 18 лютого 2011 року.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 13 березня 2019 року в задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», не врахувавши, що між сторонами існують договірні зобов?язання, відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява разом з тарифами, "Умовами та правилами надання банківських послуг", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом в заяві. Сама процедура укладення даного договору не передбачає підписання позичальниками стандартних умов та правил надання банківський послуг, оскільки такі умови договору є публічними та у відповідності до вимог статті 634 ЦК України позичальник приєднався до них. Крім того, відповідач підписав анкету-заяву, користувався коштами та здійснював погашення заборгованості, а відтак своїми діями висловив згоду з формою договору та його умовами. При цьому, відповідачем не надано доказів, що він не був ознайомлений з Умовами та правилами, Тарифами банку та ним не спростований розрахунок заборгованості. Вважає, що позивачем були надані усі належні докази по справі, а тому суд помилкового відмовив в задоволенні позову позивачу. Просив розглядати справу з викликом учасників справи.

У судовому засіданні представник позивача Штронда А. М. підтримав доводи апеляційної скарги. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 лютого 2011 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ Комерційного банку «ПриватБанк».

В анкеті-заяві зазначено, що позичальник (відповідач у справі) згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До матеріалів позовної заяви банком долучено Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на банківському сайті: https://privatbank.ua/terms, як невід`ємну частини спірного договору (а.с. 8, 9-23).

Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 19 листопада 2018 року за позичальником обліковується прострочена заборгованість за зобов`язанням в сумі 11 618,58 грн. (а.с. 5, 6).

У зв`язку з порушенням позичальником строків повернення грошових коштів, кредитор 11 грудня 2018 року звернувся до суду, пред?явивши вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в сумі 11 618,58 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 202,01 грн.; по процентам за користування кредитом - 3 645,81 грн.; заборгованість за пенею - 6 741,30 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. (штраф фіксована частина) та 529,46 грн. (штраф процентна складова).

Ухвалюючи рішення у справі про відмову в задоволенні позову АТ Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив із того, що позивач на виконання вимог статті 81 ЦПК України не надав належних і допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог. Судом першої інстанції встановлено, що із наданої позивачем анкети-заяви не можна дійти беззаперечного висновку, що відповідач ОСОБА_1 мала намір укласти саме кредитний договір, а наявні в матеріалах справи Умови та Правила надання банківських послуг і Тарифи Банку не містять підпису відповідачки.

Перевіряючи законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, так і в межах позовних вимог АТ Комерційний Банк «Приватбанк», судова колегія виходить з такого.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 626, 628 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом - стаття 1054 ЦК України.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Як свідчать фактичні обставини справи, що позивач АТ КБ «ПриватБанк», обґрунтовуючи право вимоги стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором посилався на те, що 18 лютого 2011 року між сторонами укладено кредитний договір у вигляді анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк», за умовами якого банк надав ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості, з видачею кредитної картки «Універсальна».

На підтвердження укладення кредитного договору позивач АТ КБ «ПриватБанк» надав суду копію анкети-заяви від 18 лютого 2011 року, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на банківському сайті: https://privatbank.ua/terms, як невід`ємну частини договору, розрахунок заборгованості.

Надаючи юридичну оцінку правовідносинам сторін, колегією суддів встановлено, що в анкеті-заяві від 18 лютого 2011 року, що підписана ОСОБА_1 (відповідач у справі), наявна позначка про бажання останньої оформити пенсійну картку, а не платіжну картку кредитка «Універсальна».

Інші зазначені умови в анкеті-заяві також не вказують на мету отримання кредиту, в ній не зазначено сума і строк кредиту; умови і порядок його видачі та погашення; відсоткові ставки; порядок плати за кредит; порядок зміни та припинення дії договору; відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Долучені позивачем Тарифи та Умови і правила надання банківських послуг не містять документального підтвердження, що відповідачка при підписанні анкети-заяви про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку ознайомилась з ними і погодилась саме на укладення кредитного договору.

Отже, аналіз умов договору сторін та зміст зазначених правових норм не дає підстав для висновку про досягнення сторонами згоди щодо усіх істотних умов кредитного договору.

За таких обставин, суд першої інстанції, надаючи оцінку зібраним у справі доказам, дійшов обгрунтованого висновку про те, що позивачем АТ КБ «ПриватБанк» не доведено факту виникнення між банком та відповідачем правовідносин з договору кредиту, а наданий банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не може розцінюватись як стандартна (типова) форма на підтвердження приєднання відповідача до запропонованих банком умов кредитного договору, оскільки при укладенні договору з Кожевніковою А.В. банк АТ КБ «ПриватБанк» не дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного і об`єктивного дослідження наданих доказів та в повній мірі відповідають вимогам матеріального права.

Перевіряючи доводи позивача щодо неврахування судом першої інстанції обставин користування відповідачем коштами та здійснення погашення заборгованості, що свідчать про згоду позичальника з формою договору та його умовами, колегія суддів виходить з такого.

У силу ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегією суддів встановлено, що позивачем до суду першої інстанції не було надано доказів видачі відповідачці кредитної картки, доказів відкриття на ім`я відповідачки рахунку, виписки по даному рахунку, який і мав би підтвердити рух грошових коштів, відомостей, що підтверджують тип і строк дії картки, доказів зарахування кредитних коштів на картку.

До апеляційної скарги позивачем долучено довідку з якої вбачається, що ОСОБА_1 було надано три кредитні картки: НОМЕР_1 , дата відкриття 01 серпня 2013 року, з терміном дії 12.2016 року; НОМЕР_2 , дата відкриття 26 січня 2016 року, з терміном дії 01.2010 року; НОМЕР_2 , дата відкриття 30 червня 2016 року, з терміном дії 01.2010 року.

Виписка про здійсненні банківських операцій ОСОБА_1 також підтверджує рух коштів з 01 серпня 2013 року (а.с. 65-67).

Разом з тим, пред`явлені позивачем вимоги та встановлені фактичні обставини справи свідчать про підписання відповідачем анкети-заяви 18 лютого 2011 року. Доказів видачі відповідачу в день підписання анкети-заяви кредитної картки із встановленим лімітом, строком її дії, та фактичного користування сумою позикою, позивачем не надано та долучені до апеляційної скарги письмові документи не містять.

Таким чином, позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що кредитні картки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_2 видані відповідачу ОСОБА_1 в межах одного й того ж договору, у зв`язку з чим, у колегії суддів відсутні правові підстави ототожнювати ці кредитні картки з договором № б/н від 18 лютого 2011 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» та погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність позивачем вимог до ОСОБА_1 і відсутність правових підстав для стягнення з відповідача спірних грошових коштів на підставі договору № б/н від 18 лютого 2011 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги не відшкодовуються та покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни - представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 13 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16 жовтня 2019 року.

Головуючий

Судді: