Справа № 303/1556/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 червня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

при секретарі: Чучки Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів і за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Мукачівської міської ради Закарпатської області і Виконавчий комітет Ужгородської міської ради Закарпатської області як органи опіки та піклування, Служба у справах дітей Ужгородської міської ради, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 17 серпня 2017 року, головуючий суддя Заболотний А.М., -

встановив:

ОСОБА_1 (на час звернення до суду - ОСОБА_1 , після укладення 30.06.2017 шлюбу - ОСОБА_1 ) 21.03.2017 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, зазначила Виконавчий комітет Мукачівської міської ради як орган опіки та піклування. Позов мотивує наступним.

Сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2012 року по лютий 2016 року, у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_4 . Подальше спільне життя у сторін не склалося і вони з лютого 2016 року проживають нарізно, за усною домовленістю дитина проживає з матір`ю. Позивач намагався врегулювати питання участі батька у вихованні дитини та у спілкуванні з нею, а також питання сплати аліментів на утримання дитини договором, однак, відповідач від цього ухиляється.

Позивач як мати дитини, усвідомлюючи особисту відповідальність за її виховання і розвиток, створення для цього належних матеріально-побутових умов, належної атмосфери для дитини, вважає за необхідне визначити місце її проживання з матір`ю. Позивач з 2010 року працює в Закарпатському обласному центрі з фізичної культури і спорту інвалідів «Інваспорт» фахівцем ІІ категорії з виконанням обов`язків реабілітолога, характеризується позитивно. Наразі перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Водночас для додаткового матеріального забезпечення дитини позивач влаштувався за сумісництвом в Оздоровчо-реабілітаційний центр «Модричі» фахівцем із фізичної реабілітації, сталий дохід складає в середньому 800,00 грн. на місяць.

Щодо місця проживання дитини з відповідачем виникають суперечки, позасудовим порядком врегулювати які неможливо.

Відповідач зобов`язаний брати участь в утриманні дитини, однак не виконує цього обов`язку. Тим часом, він працездатний, здоровий, приватний підприємець, отримує мінливий дохід, не має інших дітей чи осіб, які перебували б на його утриманні. Право на отримання аліментів для дитини виникло у позивача з лютого 2016 року - з часу, коли сторони стали проживати окремо. Реальні затрати позивача на утримання дитини становлять близько 3000,00 грн. щомісяця.

Посилаючись на ці обставини, на положення ст.ст. 161, 180, 181, 182, 191 СК України, Декларацію про права дитини від 20.11.1959, затверджену резолюцією № 1386 Генеральної Асамблеї ООН, на інші норми законодавства, позивач ОСОБА_1 просила: визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з матір`ю ОСОБА_6 ; стягнути з ОСОБА_2 на її користь на утримання доньки ОСОБА_4 аліменти в розмірі 3000,00 грн щомісячно, починаючи з лютого 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

04.07.2017 ОСОБА_2 пред`явив до ОСОБА_1 зустрічний позов про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. Зазначав, що з 2012 року по лютий 2016 року сторони проживали однією сім`єю не реєструючи шлюб, є батьками доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак, спільне життя не склалося і з березня 2016 року ОСОБА_1 без його згоди на те поїхала до Дрогобицького району Львівської області, де влаштувалася в с. Модричі на роботу за сумісництвом.

При цьому, донька залишилася виключно під піклуванням батька. У подальшому мати забрала дитину і чинить йому як батькові перешкоди у спілкуванні з нею. Відповідно виникло й непорозуміння щодо місця проживання дитини. Позивач постійно у міру можливостей надає фінансову допомогу матері для утримання дитини.

Позивач на відміну від відповідача за зустрічним позовом забезпечений житлом, підприємець, отримує дохід, підтверджено його можливість забезпечити належні умови проживання і виховання дитини. Робота матері дитини за межами області потребує постійного там перебування і проживання, що перешкоджає належному догляду дитини. Крім того, у позивача є сумніви щодо можливості матері з огляду на її поведінку забезпечити належний психологічний розвиток дитини. Тому вважає за необхідне визначити місце проживання доньки із ним.

Мати, яка є працездатною, інших утриманців не має, теж повинна брати участь у матеріальному утриманні дитини, тож із неї належать аліменти в частці від доходу.

Виходячи з наведеного, ґрунтуючись на положеннях ст.ст. 161, 180, 181, 182 СК України, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 просив: визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з батьком ОСОБА_2 ; стягнути з ОСОБА_1 на його користь на утримання доньки ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх доходів щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 05.05.2017 залучено до участі в справі Виконавчий комітет Ужгородської міської ради Закарпатської області як орган опіки та піклування.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 04.07.2017 зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. Ухвалою цього ж суду від 17.08.2017 зустрічний позов у частині стягнення аліментів залишено без розгляду.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 17.08.2017 зустрічний позов задоволено, визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 за адресою його проживання в АДРЕСА_1 , у первісному позові - відмовлено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 640,00 грн. у рахунок відшкодування витрат із оплати судового збору.

ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Мушак К.М., рішення суду оскаржила, вважає його ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права. На думку сторони, суд необґрунтовано виходив суто з матеріальних питань утримання дитини і безпідставно віддав перевагу батькові власне лише із посиланням на кращі матеріальні можливості останнього для забезпечення дитини. Суд повністю залишив поза увагою реальні обставини справи та ключову роль матері у вихованні малолітньої дитини - дівчинки, яку батько виконати не може.

Мати в процесі діяла добросовісно, надала всі необхідні документи щодо її майнового становища, роботи, проживання, які, втім, були використані проти неї. Суд не врахував, що фактично батько не проживав із дитиною за вищевказаною адресою, а винаймав житло в іншому місці і продовжує це робити й надалі. Зрештою, батько дитини взагалі не надав доказів щодо своїх доходів, сама лиш реєстрація підприємцем не свідчить про доходи.

Мати дитини вдруге вийшла заміж, має добрі умови проживання, сім`я має дохід чоловіка, а мати дитини знову стала до роботи.

Висновок органу опіки та піклування необґрунтований, бездоказовий і необ`єктивний, не враховує справжніх стосунків, що виникли, та дійсних інтересів дитини.

Судом не були встановлені виняткові обставини, що лишень і можуть слугувати підставою для розлучення дитини з матір`ю. Просить рішення суду скасувати, первісний позов задовольнити, а в зустрічному - відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах та в цей період у них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . В подальшому спільне життя у сторін не склалось, в результаті чого з початку 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 почали проживати окремо, та як наслідок, між ними виник спір з приводу місця проживання їх спільної дитини.

З0 червня 2017 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 та змінила прізвище на ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 .

Визначаючи місце проживання малолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком дитини, суд першої інстанції виходив з того, що в найкращих інтересах малолітньої дитини буде проживання з батьком дитини, оскільки батько є співвласником двохкімнатної квартири і дитина матиме окрему кімнату для повноцінного розвитку, батько є приватним підприємцем і має стабільний прибуток, що в достатній мірі забезпечить дитині матеріальне утримання, натомість матеріально - побутові умови матері не стабільні, вона проживає в орендованій квартирі спільно з чоловіком ОСОБА_9 , її доходи не є достатніми, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною та очікує другу дитину.

З таким висновками суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів з огляду на таке.

Згідно з ч.3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей .

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 161 СК України під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі "М.С. проти України" наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до акту умов проживання ОСОБА_2 від 09.06.2017 року при проведенні обстеження квартири в АДРЕСА_1 . встановлено, що квартира складається з двох кімнат, житловою площею 54,3 кв.м., 1/3 частка квартири знаходиться у власності ОСОБА_2 , 2/3 - у власності його батьків. Для виховання та розвитку дитина має окрему кімнату, місце для сну, занять та довкілля. В квартирі зареєстровані ОСОБА_2 та його донька ОСОБА_4 . Донька ОСОБА_4 тимчасово проживає з матір`ю за іншою адресою. ОСОБА_2 проживає окремо від батьків, але підтримує з ними тісні стосунки. В квартирі створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини ОСОБА_4 , вона зарахована та має можливість відвідувати дитячий садочок та заняття по розвитку творчих здібностей. (а.с.59).

З свідоцтва про державну реєстрацію фізичної-особи підприємця, ОСОБА_2 від 18.10.2005 року вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований фізичною - особою підприємцем. (а.с.61). Дані про його доходи в матеріалах справи відсутні.

ОСОБА_1 працює фахівцем ІІ категорії з виконанням обов`язків реабілітолога в Закарпатському регіональному центрі з фізичної культури і спорту «Інваспорт» з 2010 року. За період роботи показала себе кваліфікованим фахівцем у своїй справі. Згідно з довідкою про доходи, виданою ТзОВ «Модричі», ОСОБА_1 також працює за сумісництвом на посаді фахівця з фізичної реабілітації. Також з довідок, виданих Мукачівською ЦРЛ 09.08.2017 року, слідує, що ОСОБА_1 в наркологічному кабінеті Мукачівської ЦРЛ на «Д» обліку не перебуває.

30.06.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 зареєстровано шлюб.

Згідно з договором оренди житлового приміщення від 19.09.2016 року ОСОБА_9 орендує однокімнатну квартиру в АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3 , загальною площею 56,00 кв.м. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 13.06.2017 року за адресою АДРЕСА_3 , житло розміщено на 1-му поверсі 4-ох поверхового будинку, складається з одної кімнати, загальна площа 56,00 кв.м. Умови проживання добрі, квартира облаштована всім необхідним та створені всі необхідні умови для проживання дитини. Також встановлено, що на цей час дитина ОСОБА_4 з 01.06.2017 року відвідує денну групу дошкільного навчального закладу № 18 санаторного типу, матір дитину забирає вчасно, щоденно. Вказане стверджується відповідними довідками від 08.08.2017 року № 129 та від 16.06.2017 року № 113.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 14.08.2017 року № 722/01-17, рекомендовано визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_2 тимчасово, до стабілізації матеріального стану матері дитини.

Зі змісту даного висновку вбачається, що орган опіки та піклування визначив місце проживання дитини з батьком тимчасово і виключно виходячи з матеріально - побутових умов батька дитини, які на думку органу даного органу, є кращими за умови проживання матері. Однак, такі висновки органу опіки та піклування ґрунтуються на припущеннях, надані без врахування інших обставин, які мають істотне значення для справи, та інтересів самої дитини.

Зокрема, дитина ОСОБА_4 є ІНФОРМАЦІЯ_1 , дівчинкою, на момент надання висновку органом опіки та піклування не досягла трьохрічного віку. Дитина з лютого 2016 року проживає з матір`ю. З 01.06.2017 року дитина відвідує ДНЗ №18 в м. Ужгород, мати щоденно, вчасно забирає дитину з садочка, мати має постійне місце роботи, є кваліфікованим фахівцем з фізичної реабілітації, позитивно характеризується за місцем роботи. За місцем проживанням матері дитині створені всі необхідні умови проживання. Мати дитини проживає разом з чоловіком, з яким створила нову сім`ю і зареєструвала одруження. ЇЇ чоловік також працює, за 6 місяців отримав заробітну плату в розмірі 42 462 грн. Будь - яких доказів, які вказували на те, що мати дитини неналежно ставиться до своїх батьківських обов`язків, не піклується про дитину або допускає поведінку, яка може негативно вплинути чи зашкодити розвиткові та вихованню дитини, матеріали справи не містять.

В ході апеляційного розгляду справи встановлено, що від шлюбу з ОСОБА_9 позивач за первісним позовом ОСОБА_1 народила другу дитину - ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 разом з своєю сімєю, в склад якої входить : чоловік - ОСОБА_9 , донька - ОСОБА_4 та син ОСОБА_12 з листопада 2017 року фактично проживають за адресою : АДРЕСА_4 .

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 30.10.2018 року орган опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації зобов`язано надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору між батьками відносно місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 .

Згідно висновку органу опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації від 09.01.2019 року №25/03-31 даний орган визначив за доцільне визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком ОСОБА_2 , який зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1 .

Колегія суддів не може погодитись з даним висновком, оскільки такий є не вмотивований і не обґрунтований, суперечить інтересам дитини.

З листа Мукачівського ВП НПУ і Закарпатській області від 23.08.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 не проживає, приходить на дану адресу щоб відвідати своїх батьків(а.с.192 т.1). Місце фактичного свого проживання для з`ясування умов проживання, ОСОБА_2 не повідомив і таке наразі невідоме.

В матеріалах справи відсутні дані, які б вказували, що ОСОБА_2 має будь - які доходи, до справи ним долучено лише свідоцтво про державну реєстрацію фізичної-особи підприємця від 18.10.2005 року

ОСОБА_1 з листопада 2017 року разом з своєю сім`єю: чоловіком - ОСОБА_9 , донькою - ОСОБА_4 та сином ОСОБА_12 з листопада 2017 року проживають за адресою : АДРЕСА_4 .

З попереднього договору від 02.11.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Гуменюк В.І., зареєстрованого в реєстрі №2023 вбачається, що ОСОБА_9 оплатив власнику квартири АДРЕСА_4 ., де проживає малолітня ОСОБА_13 з матір`ю 62,73 % вартості даної квартири. (а.с.191-192 ,230 т.1)

При обстеженні умов проживання ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_4 встановлено, що житло розміщено на першому поверсі двохповерхового будинку, складається з двох кімнат, кухні прихожої, санвузла. Житлово - побутові умови задовільні, наявне електро, водо,газопостачання, квартира відповідає санітарним нормам. Житло охайне та естетичне. Дитина ОСОБА_4 2015 року народження, забезпечена всім необхідним відповідно до її віку та потреб. Догляд за дитиною здійснює мати гр. ОСОБА_1 та вітчим ОСОБА_9 .

Таким чином вищенаведеними матеріалами справи доведено, що як за адресою: АДРЕСА_3 , де раніше проживала ОСОБА_1 з своєю дитиною ОСОБА_4 , так і за адресою: АДРЕСА_4 , де на даний час вона проживає з дитиною та із своєю сім`єю, позивач за первісним позовом ОСОБА_1 створила і забезпечили дитині належні матеріально - побутові умови для проживання та виховання дитини, позивач ОСОБА_1 продовжує належним чином виконувати свої батьківські обов`язки та піклується про здоров`я дитини, її фізичний і духовний розвиток, дитина з матір`ю з лютого 2016 року не розлучалася, продовжує бути з матір`ю в тісному емоційному зв`язку. Знаходячись біля матері, дитина перебуває у безпечному, спокійному, стійкому середовищі, яке є благополучним для неї та її розвитку і сприятиме її вихованню у дусі поваги до своєї сім`ї та родини.

Враховуючи всі вище наведені обставини справи у їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи вік дитини, роль матері у вихованні дитини - дівчинки, приймаючи до уваги особисті якості матері та батька, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків та виходячи якнайкращого забезпечення інтересів дитини, колегія суддів приходить до висновку про необхідність визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю дитини. При цьому залишення місця проживання дітей з матір`ю не позбавляє батька права виховувати дитину, утримувати її та спілкуватися з нею, а мати не повинна чинити батькові у цьому перешкод.

Суд першої інстанції при визначенні місця проживання дитини вищенаведені вимоги закону та обставини справи не врахував, не перевірив належним чином доводів сторін і не дав їм правильної юридичної оцінки та дійшов помилкових висновків про визначення місця проживання дитини з батьком дитини.

Ст.51 Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Визначаючи розмір аліментів суд враховує що відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 є молодий за віком, працездатний, зареєстрований суб`єктом підприємницької діяльності, отримує мінливий дохід, у нього не має на утриманні інших неповнолітніх дітей, а також інших осіб, які перебувають на його утриманні, а тому, виходячи з найкращого забезпечення інтересів дитини, вважає такий визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно.

Даний розмір аліментів не є значним, не поставить відповідача у важке матеріально ставновище, та відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Аліменти на утримання дитини слід призначити з моменту пред`явлення позову - 21 березня 2017 року, а не з лютого 2016 року, як просить позивач за перівсним позовом, оскільки нею не подано жодних доказів, що нею вживались заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Відповідно до приписів ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням у даній справі нового рішення про часткове задоволення первісного позову ОСОБА_1 та відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_14 з вищенаведених підстав.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 17 серпня 2017 року скасувати.

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів задовольнити частково.

Визначити місце проживання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

У зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складений 18 червня 2019 року

Головуючий:

Судді: