ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року

м.Суми

Справа №588/46/19

Номер провадження 22-ц/816/4373/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Орлов І. В. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Монделіс Україна»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Монделіс Україна» на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 21 червня 2019 року (суддя Линник О.С., дата складення повного судового рішення - 21 червня 2019 року) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Монделіс Україна» про стягнення відкоригованого середнього заробітку та зобов`язання нарахувати середній заробіток, -

в с т а н о в и в :

09 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Монделіс Україна» (далі - ПрАТ «Монделіс Україна») про стягнення 6289,22 гривень різниці між фактично сплаченими коштами та відкоригованим середнім заробітком за період з листопада по грудень 2018 року з утриманням з цієї суми податків. Також позивач просив суд зобов`язати відповідача нараховувати середній заробіток виходячи з розміру 60,68 гривень на період, зазначений у наказі Генерального директора ПрАТ «Монделіс Україна» №164 від 03 жовтня 2018 року.

Вказані вимоги мотивовані тим, що відповідач не в повній мірі виплачує позивачу розмір середнього заробітку, який зберігається на підставі зазначеного вище наказу, а саме: раніше ухваленим судовим рішенням, яке набрало законної сили, було встановлено, що заявник, поряд з іншими працівниками, має право на підвищення коефіцієнту погодинного тарифу, тобто встановлено обов`язок роботодавця проводити коригування середнього заробітку позивача, а також розмір цього середнього заробітку. Проте, за листопад та грудень 2018 року відповідач такого підвищення не здійснював, оскільки у липні, серпні та вересні 2018 року сума погодинного середнього заробітку становила 60,68 гривень, а у листопаді та грудні 2018 року - 41,85 гривень, тобто на 18,83 гривень менше. Ураховуючи, що у листопаді 2018 року кількість відпрацьованих годин становила 176, а у грудні 2018 року - 158, тому за вказані місяці загальна сума недоплати середнього заробітку дорівнює 6289,22 гривень ((176+158) х 18,83).

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 21 червня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ПрАТ «Монделіс Україна» на користь ОСОБА_1 суму різниці між фактично сплаченими коштами та відкоригованим середнім заробітком у розмірі 6289,22 гривень з утримання від цієї суми податків та інших обов`язкових платежів при виплаті.

Також суд зобов`язав ПрАТ «Монделіс Україна» нарахувати ОСОБА_1 середній заробіток виходячи з розміру 60,68 гривень на період зазначений у Наказі Генерального директора ПрАТ «Монделіс Україна» № 164 від 03 жовтня 2018 року, та стягнув з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768,40 гривень.

В апеляційній скарзі представник ПрАТ «Монделіс Україна», посилаючись на незаконність і необґрунтованість вказаного рішення, неповне з`ясування обставин у справі, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що на підставі Наказу від 02 вересня 2015 року № 11-аг на підприємстві встановлено коефіцієнт підвищення заробітку на рівні 1,0 у зв`язку з падінням об`ємів виробництва та складним фінансово-економічним станом, тобто застосування інших коефіцієнтів не передбачено. Вважає, що суд першої інстанції не врахував, що відносно позивача з 01 квітня 2019 року встановлено індивідуальний погодинний тариф у розмірі 53,80 гривень, проте суд фактично застосував до ОСОБА_1 індивідуальні тарифи інших працівників. До того ж, у липні 2018 року погодинний тариф відносно посади позивача не підвищувався. Крім того, суд помилково взяв до уваги розрахунки погодинного тарифу з судового рішення за інші періоди. Також, на думку заявника апеляційної скарги, суд безпідставно зобов`язав відповідача нараховувати середній заробіток виходячи з погодинного тарифу у розмірі 60,68 грн у майбутньому.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення. При цьому позивач зазначив, що судовими рішеннями, які набрали законної сили, було встановлено його право на отримання заробітної плати з урахуванням підвищення розміру погодинного тарифу на відповідний коефіцієнт такого підвищення. Крім того, судовими рішеннями також було встановлено, що мінімальний розмір погодинного тарифу посади позивача у червні 2018 року складав 39,22 гривень, а у жовтні 2018 року - 48,04 гривень, тобто доводи відповідача про незмінність встановленого коефіцієнту підвищення на рівні 1,0 та відсутність обов`язку у відповідача проводити відповідні коригування цього коефіцієнту є безпідставними та такими, що вводять суд у оману. До того ж, викладені у апеляційній скарзі доводи є ідентичними доводам, які вже досліджувались і були відхилені судом у даній справі та судами апеляційної і касаційної інстанцій у інших цивільних справах. Зобов`язання відповідача здійснювати нарахування середнього заробітку, виходячи з погодинного тарифу у розмірі 60,68 грн на період дії Наказу від 03 жовтня 2018 року № 164, тобто у майбутньому, позивач пояснює тим, що у період з січня по квітень 2019 року роботодавець також не доплачував йому заробітну плату.

У судовому засіданні представник ПрАТ «Монделіс Україна» підтримав доводи апеляційної скарги, позивач залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції застосував до середньогодинного заробітку позивача у листопаді і грудні 2018 року (41,85 грн) коефіцієнт підвищення погодинного тарифу 1,45 та дійшов висновку, що відповідач за спірний період не доплатив позивачу 6289,22 гривень. Також суд задовольнив вимогу позивача про зобов`язання відповідача нараховувати середній заробіток виходячи з погодинного тарифу у розмірі 60,68 гривень у період, зазначений у Наказі від 03 жовтня 2018 року № 164, мотивуючи своє рішення відсутністю підстав для закриття провадження у справі в цій частині за наявності спору з приводу неправильного нарахування сум.

Проте повністю з такими висновками місцевого суду апеляційний суд не погоджується з огляду на таке.

Питання застосування до середньогодинного заробітку позивача коефіцієнту підвищення погодинного тарифу вже було предметом розгляду суду першої, апеляційної та касаційної інстанцій. Відповідно, судами відносно тих самих сторін були встановлені обставини, які з огляду на вимоги частини 4 статті 82 ЦПК України не доказуються при розгляді даної цивільної справи.

Зокрема, судом встановлено, що рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 28 вересня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Сумської області від 06 грудня 2018 року та постановою Верховного Суду від 11 квітня 2019 року, ОСОБА_1 було поновлено на посаді оператора пакувальних автоматів бісквітної секції ПрАТ «Монделіс Україна», стягнуто з товариства 31007,48 гривень середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також компенсацію моральної шкоди у розмірі 5000,00 гривень.

Наказом ПрАТ «Монделіс Україна» № 164 від 03 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_1 організовано стажування та навчання, а також тимчасово, на період розгляду цивільної справи № 588/1094/18 і в подальшому до успішного проходження стажування збережено за ОСОБА_1 середню заробітну плату.

З розрахункового листа за листопад 2018 року встановлено, що нарахування заробітної плати позивачу здійснювалось виходячи з середньогодинного заробітку у розмірі 41,85 гривень та кількості відпрацьованих годин - 176 (а.с. 13).

За грудень 2018 року середньогодинний заробіток ОСОБА_1 також складав 41,85 гривень, а кількість відпрацьованих годин за цей місяць - 158. Крім того, у розрахунковому листку за грудень 2018 року відображено середньогодинний заробіток позивача за липень, серпень та вересень 2018 року, який складав 60,68 гривень (а.с. 14).

Постановою Сумського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року у цивільній справі № 588/1967/18 спростовано доводи відповідача ПрАТ «Монделіс Україна» про те, що Наказом № 11-аг від 02 вересня 2015 року було запроваджено єдиний та незмінний коефіцієнт підвищення середнього заробітку на рівні 1,0, які не узгоджувались з іншими доказами у вказаній справі. Апеляційний суд у справі № 588/1967/18 підтвердив правильність висновків суду першої інстанції про наявність підстав для корегування середнього заробітку позивача ОСОБА_1 та урахувавши, що мінімальний розмір погодинного тарифу операторів пакувальних автоматів виробничої секції в червні 2018 року складав 39,22 гривень, а у жовтні 2018 року - 48,04 гривень, встановив, що коефіцієнт підвищення погодинного тарифу за червень 2018 року складав 1, 2 (39,22 грн/ 33,21 грн), а за жовтень 2018 року - 1,45 (48,04 грн/33,21 грн).

З викладеного слідує, що доводи апеляційної скарги про незмінність коефіцієнту погодинного тарифу (1,0) та про право товариства самостійно визначати цей коефіцієнт у зв`язку зі складним фінансово-економічним, вже були предметом розгляду у інших цивільних справах, які судом були спростовані на підставі доказів, які подавались відповідачем - ПрАТ «Монделіс Україна».

Матеріали даної цивільної справи також не містять доказів складного фінансово-економічного стану товариства. Крім того, письмовими доказами підтверджується поступове підвищення погодинних тарифів не лише посади позивача, але і інших посад виробництва (а.с. 32, 43).

Не заслуговують на увагу також доводи скарги з приводу індивідуального визначення погодинного тарифу посади позивача, оскільки в ПрАТ «Монделіс Україна» застосовується міжнародна структура оцінки посад «НЕY», якою визначається розмір погодинної оплати праці відповідної посади, а не конкретного працівника.

Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, ОСОБА_1 зазначав, що він не погоджується із розміром нарахованої середньогодинної заробітної плати за листопад та грудень 2018 року, оскільки він розрахований із порушенням норм пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Так, пунктом 10 вказаного Порядку передбачено, що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей.

Тобто коефіцієнт, на який необхідно коригувати виплати, які враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, розраховується шляхом ділення нового (підвищеного) посадового окладу (ставки заробітної плати), на оклад (ставку) до підвищення.

Як було встановлено апеляційним судом у справі № 588/918/18 погодинний тариф посади оператора пакувальних автоматів бісквітної секції з квітня 2018 року складав 43,14 грн, а у справі № 588/1967/18 апеляційний суд на підставі наданих ПрАТ «Монделіс Україна» письмових доказів встановив, що мінімальний розмір погодинного тарифу посади позивача у жовтні 2018 року складав 48,04 грн, тобто з квітня по жовтень 2018 року відбувалось підвищення тарифу.

У відзиві на позовну заяву ПрАТ «Монделіс Україна» повідомило суду про те, що з 15 листопада 2018 року операторів лінії у виробництві харчової продукції, пакувальні автомати з тарифом 48,04 гривень було переведено тимчасово на нове робоче місце - оператор лінії у виробництві харчової продукції, дільниці пакування (Лекос), тариф якого складає 82,61 гривень (а.с. 27-29, 32).

Частиною 3 пункту 10 Порядку передбачено, що у разі зміни тарифної ставки (посадового окладу) працівникові у зв`язку з присвоєнням вищого розряду, переведенням на іншу вищеоплачувану роботу (посаду) тощо таке коригування середньої заробітної плати не провадиться.

Водночас, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивачу було підвищено тариф внаслідок підвищення кваліфікації чи переведено на іншу вищеоплачувану роботу, тобто змінено істотні умови праці.

Ураховуючи, що розмір погодинного тарифу посади позивача у листопаді 2018 року збільшився з 48,04 гривень до 82,61 гривень, тому коефіцієнт підвищення становить 1,71 (82,61 / 48,04). Відтак, середній заробіток за годину для обчислення середньої заробітної плати позивача у листопаді та грудні 2018 року мав складати 71,56 грн (41,85 грн * 1,71).

Отже, за 176 відпрацьованих позивачем годин у листопаді 2018 року відповідач мав сплатити 12594,56 грн (176 * 71,56 грн), тобто сума недоплати склала 5228,96 грн (12594,56 - 7365,60). За 158 годин у грудні 2018 року позивачу мало бути сплачено 11306,48 грн (158 * 71,56), тобто недоплата склала 4694,18 грн (11306,48 - 6612,30).

Згідно з вимогами частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 2 статті 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина 1 статті 367 ЦПК України).

З урахуванням вказаних вимог процесуального закону та меж заявлених ОСОБА_1 позовних вимог рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ПрАТ «Монделіс Україна» суми різниці між фактично сплаченими коштами та відкоригованим середнім заробітком у розмірі 6289,22 гривень з утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів слід залишити без змін.

В частині задоволених позовних вимог про зобов`язання ПрАТ «Монделіс Україна» нарахувати ОСОБА_1 середній заробіток виходячи з розміру 60,68 грн на період зазначений у Наказі Генерального директора ПрАТ «Монделіс Україна» № 164 від 03 жовтня 2018 року рішення суду підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні цих вимог з наступних підстав.

Так, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України).

Отже, вимоги про захист трудових прав, які ще не порушені, тобто вимоги про захист прав у майбутньому не можуть бути задоволені.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення ( пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права ( частина 1 статті 376 ЦПК України).

Отже, через порушення норм процесуального права, рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 21 червня 2019 року в частині зобов`язання відповідача нарахувати позивачу середній заробіток виходячи з розміру 60,68 грн на період, зазначений у наказі Генерального директора ПрАТ «Монделіс Україна» №164 від 03 жовтня 2018 року, підлягає скасуванню з постановленням у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі статті 141 ЦПК України розподіл судових витрат підлягає зміні.

Оскільки апеляційна скарга задовольняється в частині вимог позову немайнового характеру, а позивач не звільнений від сплати судового збору за ці вимоги, тому з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Монделіс Україна» слід стягнути 1152,60 гривень судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Монделіс Україна» задовольнити частково.

Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 21 червня 2019 року в частині задоволених позовних вимог про зобов`язання Приватне акціонерне товариство «Монделіс Україна» нарахувати ОСОБА_1 середній заробіток виходячи з розміру 60,68 грн на період зазначений у наказі Генерального директора ПрАТ «Монделіс Україна» №164 від 03 жовтня 2018 року, скасувати та відмовити у задоволенні цих вимог. В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Монделіс Україна» 1152 грн 60 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Дата складення повного судового рішення 20 жовтня 2019 року

Головуючий І.В.Орлов (суддя-доповідач)

Судді: О.І.Собина

С.Г.Хвостик