ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/290/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 304090000 Опалинська О. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м.Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

Храпка В.Д.,

Бондаренка С.І., Вініченка Б.Б.

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 травня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Опалинської О.П., по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено кредитні договори № 014/0446/82/0196904 від 24 квітня 2013 року та № 010/0446/82/0065373 від 18 листопада 2011 року.

Між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно умов якого до ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами №014/0446/82/0196904 від 24 квітня 2013 року та №010/0446/82/0065373 від 18 листопада 2011 року.

25 квітня 2017 року між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 20170425, відповідно якого ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» передало останньому право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і до відповідача за кредитними договорами №014/0446/82/0196904 від 24 квітня 2013 року та №010/0446/82/0065373 від 18 листопада 2011 року.

Посилаючись на порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати передбачених договорами відсотків, внаслідок чого утворилась заборгованість в загальному розмірі 77 117 грн. 67 коп., в тому числі, заборгованість по кредиту № 014/0446/82/0196904 від 24 квітня 2013 року - 60 535 грн. 73 коп., з яких: заборгованість по 21 379 грн. 59 коп., заборгованість по відсотках - 7 771 грн. 33 коп., заборгованість по пені - 31 384 грн. 81 коп. і заборгованість по кредиту №010/0446/82/0065373 від 18 листопада 2011 року в розмірі 16 581 грн. 94 коп.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договорами не погашає.

На підставі наведеного ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 77 117 грн. 67 коп. та судові витрати .

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 травня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором в розмірі 77 117 грн. 67 коп. та судові витрати 1 762 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати як незаконне, необґрунтоване, винесене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відмовити в частині сплати штрафних санкцій (пені, відсотків, штрафів).

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач визнає основний борг за кредитними договорами, неодноразово звертався до банку для реструктуризації боргу. Проте вважає, що пеня є значною та перевищує розмір основного боргу, що є порушенням Закону України «Про захист прав споживачів».

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а рішення залишити без змін, вважаючи рішення суду законним, обґрунтованим та прийняте з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а апеляційну скаргу - безпідставною.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги по наступних підставах:

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є судове рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте таким вимогам рішення суду не відповідає.

Постановлюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» обгрунтовані, підтверджені наданими доказами та відповідач не здійснює сплату коштів по кредитним договорам.

Але повністю із такими висновками суду погодитись не можна.

Судом установлено, що 18 листопада 2011 року між ПАТ Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 010/0446/82/0065373 відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 5 165 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,9 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

24 квітня 2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 014/0446/82/0196904 відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 26 884 грн., на строк 72 місяці, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 35,3 % річних, а відповідач зобов`язався повернути кредит та внести плату за кредитом, шляхом перерахування на рахунок ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» щомісячного платежу в розмірі 902 грн.79 коп.

Також судом встановлено і відповідач не заперечував, що обумовлені кредитними договорами суми він отримав, що підтверджується заявою-анкетою для отримання кредиту «Кредит готівкою для найкращих клієнтів Банк» , Додатком № 2 до договору про надання банківських послуг у сфері страхування № 014/0446/82/0196904 від 24 квітня 2013 року, Додатком № 1 до кредитного договору «Кредитна картка» № 010/0446/82/0065373 від 18 листопада 2011 року, додатковою угодою № 1 до кредитного договору №010/0446/82/0065373 від 18 листопада 2011 року, а також графіком погашення платежів, яким встановлено щомісячний платіж в сумі 902 грн. 79 коп., кінцевий термін повернення кредиту 24 квітня 2019 року

Відповідно до п. 6.4 Кредитного договору № 014/0446/82/0196904, позичальник підтверджує, що перед укладенням договору він повідомлений в письмовій формі про всі умови споживчого кредитування в АТ «Райффайзен Банк Аваль» та орієнтовну сукупну вартість кредиту ( відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил надання банкам інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою НБУ № 168 від 10 травня 2007 року), що підтверджується ознайомленням позичальника з умовами кредитування та не має зауважень, претензій щодо наданої інформації. Надана позичальнику інформація є повною, необхідною, доступною, достовірною та своєчасною.

Відповідач підтвердив свою згоду на отримання кредитів, про що свідчать його підписи в кредитному договорі про надання послуг та послуг у сфері страхування №014/0446/82/0196904 від 24 квітня 2013 року, в додатку № 1 , заяві-анкеті для отримання готівкою «Кредит готівкою для найкращих клієнтів Банку», в кредитному договорі №010/0446/82/0065373 від 18 листопада 2011 року та в додатку №1, додатковій угоді № 1 до кредитного договору №010/0446/82/0065373 від 18 листопада 2011 року, правила ведення поточних рахунків фізичних осіб, тарифах продукту «Кредитна картка - Прозора», додатку № 2 до додаткової угоди № 1 до кредитного договору №010/0446/82/0065373 від 18 листопада 2011 року, анкеті-заяві для отримання акційного продукту «Кредитна картка», довідці про умови кредитування .

Відповідно до п. 11.1 кредитного договору № 014/0446/82/0196904, договір вступає в силу з моменту підписання сторонами та скріплення печаткою кредитора (страховика) і діє до повного виконання ними прийнятих відносно до цього договору зобов`язань.

Також судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Райфайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами № 014/0446/82/0196904 від 24 квітня 2013 року та №010/0446/82/0065373 від 18 листопада 2011 року.

На виконання вимог договору відступлення права вимоги на адресу відповідача було направлено повідомлення.

25 квітня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 20170425, відповідно якого ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а останній приймає належні ПАТ «Комерційний індустріальний Банк» права вимоги до боржників.

Внаслідок передачі (відступлення) Портфеля заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» замінює ПАТ «Комерційний Інноваційний Банк» у кредитних договорах, що входять до нього та набуває його права грошової вимоги до боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 , включаючи право вимагати від боржника належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитним договором.

З витягу Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 20170425 від 25 квітня 2017 року судом встановлено, що первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги від ОСОБА_1 коштів за кредитними договорами №014/0446/82/0196904 від 24 квітня 2013 року та № 010/0446/82/0065373 від 18 листопада 2011 року (включаючи суму заборгованості за основними сумами боргу, за відсотками та пенею), а всього 77 117 грн. 67 коп.

Також на адресу відповідача було направлено повідомлення про зміну умов Кредитних договорів № 010/0446/82/0065373 від 18 листопада 2011 року та №014/0446/82/0196904 від 24 квітня 2013 року , порядок погашення заборгованості по кредитним договорам та включення його персональних даних до бази персональних даних з вимогою сплатити загальну суму заборгованості у розмірі 16 581 грн. 94 коп. та 60 535 грн. 73 коп. за реквізитами ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» .

З моменту отримання права вимоги до ОСОБА_1 , а саме з 25 квітня 2017 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

За наданими позивачем розрахунками заборгованість за кредитними договорами №010/0446/82/0065373 від 18 листопада 2011 року та №014/0446/82/0196904 від 24 квітня 2013 року загальному розмірі 77 117 грн. 67 коп., в тому числі, заборгованість по кредиту № 014/0446/82/0196904 від 24 квітня 2013 року - 60 535 грн. 73 коп., з яких: заборгованість по кредиту 21 379 грн. 59 коп., заборгованість по відсотках - 7 771 грн. 33 коп., заборгованість по пені - 31 384 грн. 81 коп. і заборгованість по кредиту №010/0446/82/0065373 від 18 листопада 2011 року в розмірі 16 581 грн. 94 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що невиконання відповідачем умов кредитних договорів призвело до створення заборгованості, тому дійшов висновку про стягнення з нього заборгованості.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення основного боргу за кредитними договорами апелянтом не оскаржується і визнається в повному обсязі, тому рішення суду в цій частині не переглядається.

Що стосується вимог позивача щодо стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною першою статті 551 ЦК України передбачено, що у разі, якщо розмір неустойки перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд може його зменшити.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положення статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства п. 4 ч. 2 ст. 12 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умов, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Установивши, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов`язання, суд першої інстанції, не застосував до спірних правовідносин норму частини третьої статті 551 ЦК України, яка підлягала застосуванню.

Незастосування норми частини третьої статті 551 ЦК України призвело до ухвалення неправильного рішення в частині стягнення неустойки.

Тому рішення суду першої інстанції в частині стягнення неустойки підлягає до зміни.

Враховуючи обставини по справі та те, що пеня перевищує розмір основної заборгованості суд апеляційної інстанції вважає за можливе зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з 31 384 грн. 81 коп. до 15 000 грн.

Рішення суду підлягає зміні з зазначенням про зменшення розміру заборгованості, що підлягає стягненню з 31 384 грн. 81 коп. до 15 000 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 травня 2019 року змінити.

Зменшити розмір заборгованості за кредитним договором № №014/0446/82/0196904 від 24 квітня 2013 року по пені, стягнутих з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з 31 384 грн. 81 коп. до 15 000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: