Справа № 297/363/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 червня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів СОБОСЛОЯ Г.Г., ГОТРИ Т.Ю.

при секретарі МИКУЛЯК Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Берегівського районного суду від 20 грудня 2018 року, повний текст якої складено 20 грудня 2018 року, головуючий суддя Гецко Ю.Ю., про призначення судової експертизи у справі № 297/363/18 за позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення земельного сервітуту, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 оскаржила ухвалу Берегівського районного суду від 20.12.2018 про призначення у справі повторної судово-будівельної експертизи. На думку позивача, ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права. Так, поставивши перед судом питання про призначення судово-будівельної експертизи, відповідач ОСОБА_3 не вмотивував причини і підстави для цього, не просив призначити саме повторну судову експертизу, натомість суд безпідставно і поза межами клопотання зазначив у своїй ухвалі про те, що відповідач не погодився із попереднім висновком судового експерта і тому слід призначити повторну судову експертизу. Поставлені на вирішення експерта питання не мають значення в справі. Суд не навів в ухвалі мотивів для призначення повторної судової експертизи, а саме, чому попередній висновок експерта є необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності (ст. 113 ч. 2 ЦПК України).

Позивач просить ухвалу скасувати, у клопотанні відповідача про призначення будівельно-технічної експертизи відмовити, справу направити до суду для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гангура М.І., який апеляцію підтримав, відповідача ОСОБА_3 , який скаргу не визнав, розглянувши апеляційну скаргу за правилами ст. 372 ч. 2 ЦПК України у відсутність позивача ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи учасників процесу, суд приходить до такого.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пред`явили до ОСОБА_3 позов про встановлення земельного сервітуту і просили суд встановити безстроковий, безоплатний земельний сервітут шляхом надання права проходу та користування щорічно в період з 1-го по 5-те вересня з 08 по 21 годину частиною земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 0,0733 га, розташованою в АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 , наступної конфігурації: шириною 1 метр та довжиною від вхідних воріт (хвіртки) до початку стіни будинку АДРЕСА_1 - для проходу; шириною 2 метри та довжиною, яка співпадає з довжиною задньої стіни будинку - для обслуговування (ремонту); зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкод у проході на частину земельної ділянки, стосовно якої встановлено земельний сервітут, та користуванні і обслуговуванні (ремонті) задньої стіни будинку АДРЕСА_1 у вказаний період (а.с. 1-4).

26.11.2018 відповідач ОСОБА_3 подав суду клопотання про призначення в справі судово-будівельної експертизи, просив поставити на вирішення судового експерта Манзуренка Г.В. такі питання: які роботи по обслуговуванню (ремонту) задньої стіни будинку АДРЕСА_1 неможливо зробити без заходу на земельну ділянку по АДРЕСА_1 ; чи є роботи по оздобленню новобудови заввишки понад 11 метрів, довжиною 20 метрів ремонтними чи вони є будівельними роботами (а.с. 18).

Ухвалою Берегівського районного суду від 20.12.2018 клопотання відповідача ОСОБА_3 задоволено, призначено повторну судово-будівельну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Манзуренку Г.В., на вирішення експерта поставлені питання: які роботи по обслуговуванню (ремонту) задньої стіни будинку АДРЕСА_1 неможливо зробити без заходу на земельну ділянку по АДРЕСА_1 ; чи є роботи по оздобленню новобудови заввишки понад 11 метрів, довжиною 20 метрів ремонтними чи вони є будівельними роботами, провадження в справі зупинено (а.с. 19).

Постановляючи ухвалу, суд послався, зокрема, на те, що перевірив висновок експерта № 331/04-15 від 12.04.2018, з яким після ознайомлення не погодився відповідач ОСОБА_3 , тому на підставі ст. 103 ч. 2 ЦПК України вирішив призначити повторну судово-будівельну експертизу. Інших мотивів по суті вирішуваного питання суд в ухвалі не навів.

Тим часом, ЦПК України встановлені правила, за якими:

якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам) (ст. 113 ч. 2);

про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема, підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ст. 104 ч. 1);

ухвала суду повинна відповідати вимогам цивільного процесуального закону щодо її вмотивованості та обґрунтованості (ст.ст. 260, 263).

Отже, призначаючи повторну судову експертизу, суду належало вмотивувати те, в чому саме, щодо яких фактів і обставин попередній висновок експерта є необґрунтованим, в чому він суперечить конкретним матеріалам справи або в чому саме викликає сумнів, чому слід призначити повторну судову експертизу і які суперечності, неправильність попереднього висновку слід перевірити та усунути. З метою з`ясування відповідних обставин суд не позбавлений і права обговорити питання про надання експертом пояснень у судовому засіданні.

Так само, ставлячи питання про призначення повторної судової експертизи, повинен обґрунтувати клопотання учасник процесу.

Ці вимоги закону не були дотримані, жодної конкретної мотивації щодо необхідності призначення повторної судової експертизи не навів ані відповідач у клопотанні, ані суд в ухвалі. Відповідні питання не з`ясовувалися за участю судового експерта. Сама по собі незгода сторони з висновком експерта, якщо не вмотивована і не обґрунтована належним чином, не є достатньою підставою для призначення повторної судової експертизи. Понад те, відповідач не просив призначити саме повторну судову експертизу, з його клопотання це не випливає.

Відтак, оскаржувана ухвала не відповідає наведеним вище та іншим вимогам цивільного процесуального закону щодо вмотивованості, обґрунтованості та законності судового рішення. Необґрунтована і незаконна ухвала перешкоджає подальшому провадженню в справі.

Виходячи з наведеного, апеляцію слід на підставі ст. 379 ч. 1 п. 4 ЦПК України задовольнити частково, ухвалу скасувати, справу для продовження розгляду направити до суду першої інстанції. Зазначене не перешкоджає за наявності для того підстав повторно вирішувати з дотриманням вимог закону питання про відповідну судову інженерно-технічну експертизу.

Керуючись ст. 374 ч. 1 п. 6, ст. 379 ч. 1 п. 4, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, ухвалу Берегівського районного суду від 20 грудня 2018 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду. Повне судове рішення складене 13 червня 2019 року.

Судді