Справа №303/5126/18
2/303/71/19
ряд. стат. звіту - 20
РІШЕННЯ

Іменем України

30 травня 2019 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого - судді Довжанина В.М.

секретар судового засідання Фозекош І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Ракошинської сільської ради Мукачівського району, третя особа приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Гелетей Любов Володимирівна про визнання заповіту нікчемним,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , Ракошинської сільської ради Мукачівського району, третя особа приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Гелетей Любов Володимирівна про визнання заповіту нікчемним.

Позовні вимоги мотивує тим, що 13.11.2006 рок на ім`я відповідача ОСОБА_2 її батьком ОСОБА_3 було складено заповіт на усе належне йому майно на її користь, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Ракошинської сільської ради Беца ОСОБА_4 .Й. 25.04.2016 року ОСОБА_3 , його дід помер. Спадщину він прийняв за померлим дідом , подавши заяву про прийняття спадщини за законом ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя його діду належав житловий будинок з надвірними спорудами за АДРЕСА_1 . Зазначає, що згідно даних погосподарської книги в будинку АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_2 , однак спадщину така не приняла, але на її ім`я складено заповіт 13.11.2006 року. Однак зазначає, що на момент складання та посвідчення заповіта ОСОБА_5 .Е. 13.11.2006 року на користь відповідача ОСОБА_2 в с.Ракошино Мукачівського району нотаріуса не було , а тому в 2006 році повноваження щодо вчинення нотаріальних дій згідно норм матеріального права покладалися на посадових осіб виконавчого комітету даної сільської ради, однак виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування на час посвідчення заповіта 13.11.2006 року не приймалось рішення про покладення винення нотаріальних дій на секретаря сільської ради ОСОБА_6 , якою було посвідчено спірний заповіт, а тому відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт складений особою, яка не має на це права, а також такий, що складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення є нікчемним. Враховуючи вищенаведене просить визнати заповіт складений ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 , який посвідчений секретарем Ракошинської сільської ради - нікчемним.

26 вересня 2018 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 02 листопада 2018 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд його позову без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, 31 жовтня 2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі, оскільки вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Посилається, що її батько ОСОБА_3 постійно проживав у с.Ракошино, Мукачівського району і тому бажаючи скласти заповіт звернувся до посадових осіб Ракошинської сільської ради, що входило до їх повноважень. Склавши заповіт, ОСОБА_3 вільно розпорядився належним йому майном , відповідно до своєї волі. Таким чином в задоволенні позову просить відмовити.

27 листопада 2018 року від позивача ОСОБА_1 надійшов відповідь на відзив, з якого вбачається, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, оскільки вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Посилається, що рішення про покладення вчинення нотаріальних дій на секретаря сільської ради, якою і було посвідчено спірний заповіт не приймалось, а тому такий в силу закону є нікчемним.

Предстаник Ракошинської сільської ради Мукачівського району в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Третя особа приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Гелетей Любов Володимирівна в судове засідання не з`явилася.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок та надвірні споруди, виданого виконкомом Ракошинської сільської ради , вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на праві приватної власності ( а.с. 8).

Як вбачається з свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 від 27.06.1995 року, батьками такого є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 ( а.с. 6).

Судом також встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 25.04.2016 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . ( а.с.7).

Згідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23.01.2017 року, яке набуло законної сили, заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановено факт родинних відносин, що ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , а дані особи є його батьками. Встановлено юридичний факт належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , свідоцтва про право власності на житловий будинок та надвірні споруди, які розташовані в АДРЕСА_1 за АДРЕСА_1 , яке оформлене на ім`я ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому Ракошинської сільської ради від 19.11.2002 р. за №6, яке зареєстровано в Мукачівському районному комунальному підприємстві технічної інвентаризації та експертної оцінки та записано в реєстрову книгу №2 04.12.2002 р. за № 456. Встановлено юридичний факт належності ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , державного акту серія НОМЕР_3 на землю площею 1.250 га, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №341 від 23.05.2002 р., цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оформленого на ім`я ОСОБА_9 на підставі рішення Ракошинської сільської ради народних депутатів від 07.05.2001 р. та сертифікату ЗК №0118325. ( а. 10).

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Із заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини від 07.07.2016 року, вбачається, що останній звернувся до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального окургу ОСОБА_10 із заявою про прийняття спдщини за законом померлим його дідом ОСОБА_3 ( а.с. 9).

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Ракошинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області 13.11.2006 року, ОСОБА_6 , ОСОБА_3 на випадок своєї смерті усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось та взагалі те, що на день смерті буде їй належати і на що за законом матиме право заповів своїй доньці ОСОБА_8 (а.с. 11).

Крім того як вбачається з рішення виконавчого комітету Ракошинської сільської ради Мукачівського району від 12.04.2006 року «Про покладення обов`язків по реєстрації актів цивільного стану», керуючись ст.38 «б» п.5 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішено: покласти обов`язки по реєстрації актів цивільного стану на секретаря виконкому ОСОБА_6 ( а.с. 14).

Згідно з ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Частиною 3 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Обґрунтовуючи заявлений позов, позивач зазначає, що на момент складання та посвідчення заповіта ОСОБА_11 А.Е.,13.11.2006 року на користь відповідача ОСОБА_8 в с.Ракошино, Мукачівського району нотаріуса не було, а тому в 2006 році повноваження щодо вчинення нотаріальних дій згідно норм матеріального права покладалися на посадових осіб виконавчого комітету даної сільської ради, однак виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування на час посвідчення заповіта 13.11.2006 року не приймалось рішення про покладення вчинення нотаріальних дій на секретаря сільської ради ОСОБА_6 , якою було посвідчено спірний заповіт, а тому відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт складений особою, яка не має на це права. Таким чином позивач вважає, що заповіт є нікчемним так, як складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення.

З огляду на це суд враховує наступне. Відповідно доч.1ст.1257ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Відповідно до ст.. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Ракошинської сільської ради Мукачівського району від 12.04.2006 року «Про покладення обов`язків по реєстрації актів цивільного стану», керуючись ст.38 «б» п.5 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішено: покласти обов`язки по реєстрації актів цивільного стану на секретаря виконкому ОСОБА_6 ( а.с. 14).

Відповідно до п.п. 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом.

Статтею 1247 ЦК України визначено загальні вимоги до форми заповіту, зокрема заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування затверджено наказом Мінюсту від 11.11.2011 № 3306/5, згідно п.п.1, 2 якого передбачено, що нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій, серед яких і посвідчення заповітів (крім секретних).

Відповідно до пп. 5 п. б ч. 1ст. 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в ред. від 07.07.2011 року (далі - Закон) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать вчинення нотаріальних дій з питань,віднесених законом до їх відання, реєстрація актів громадянського стану.

Згідно частини 1 розділу ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 11.11.2011 № 3306/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 р. за № 1298/200361, посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти. Заповіти подаються посадовій особі органу місцевого самоврядування не менше ніж у двох примірниках, один з яких залишається у справах органу місцевого самоврядування. Посадові особи органів місцевого самоврядування зобов`язані роз`яснити громадянам зміст і значення поданих ними проектів заповітів і перевірити, чи відповідає їх зміст вимогам закону.

Заповіт повинен бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало неясностей чи суперечок після відкриття спадщини. Посадова особа органу місцевого самоврядування при посвідченні заповіту зобов`язана роз`яснити заповідачу зміст статей 1241, 1307 Цивільного кодексу України, про що зазначається у тексті заповіту. Заповіти, посвідчені посадовими особами органів місцевого самоврядування, записуються до алфавітної книги обліку заповітів. Відомості про посвідчення посадовими особами органів місцевого самоврядування заповітів та інформація про їх скасування, зміну або видачу дубліката підлягають обов`язковому внесенню до Спадкового реєстру у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 № 491 "Про затвердження Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі".

Однак, позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про те, що заповіт, вчинений спадкодавцем на користь відповідача ОСОБА_8 суперечить ЦК України чи іншим актам цивільного законодавства, та не довів тієї обставини, що заповіт складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, тобто обставин, з якими закон пов`язує визнання заповіту нікчемним або недійсним.

Крім того, враховуючи рішення Ракошинської сільської ради, яке було прийнято з метою уповноваження на виконання повноважень згідно ст.38 «б» п. 5 Закону на вчинення нотаріальних дій з питань ,віднесених законом до їх відання, реєстрація актів громадянського стану чинного на момент посвідчення заповіту, відсутні підстави вважати, що при посвідчені заповіту не було додержано вимог щодо його неналежного посвідчення, а тому посилання позивача спростовуються, тому як посвідчуючи заповіт від 13.11.2006 року секретар Ракошинської сільської ради Мукачівського району Беца Г.Й. діяла в межах закону і на підставі рішення виконавчого комітету Ракошинської сільської ради Мукачівського району № 2 від 12.04.2006 року.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи зазначені норми права та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позивачем та не доведено тих обставин нікчемності спірного заповіту, на які позивач посилався у обґрунтуванні пред`явленого цивільного позову.

Враховуючи вищенаведене судом встановлено, що форма і посвідчення оспорюваного заповіту відповідає вимогам ст.1248 ЦК, а тому відсутні правові підстави для визнання заповіту нікчемним відповідно до ч.1 ст. 1257 ЦК.

З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності та враховуючи те, позивач не надав достатніх доказів, які б підтвердили позовні вимоги, обставини, на які посилається позивач, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Ракошинської сільської ради Мукачівського району, третя особа приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Гелетей Любов Володимирівна про визнання заповіту нікчемним, слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 1247,1248, 1251, 1257, 1307 ЦК України , суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Ракошинської сільської ради Мукачівського району, третя особа приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Гелетей Любов Володимирівна про визнання заповіту нікчемним,- відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційий номер НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Ракошинська сільська рада, , с.Ракошино, вул АДРЕСА_1 , 20 Мукачівського району.

Повний текст рішення суду виготовлено 30 травня 2019 року.

Головуючий В.М.Довжаним