ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3992/19 Справа № 206/5259/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Сухоруков А. О. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк"

на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 28 листопада 2018 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року позивач - ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17.01.2008 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 13 000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 31.01.2018 року утворилась заборгованість, яку позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь у розмірі 117 000,00 гривень, яка складається із наступного: заборгованості за тілом кредиту - 12 462,60 гривень, заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 104 537,40 гривень.

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 28 листопада 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 17.01.2008 року, станом на 31.01.2018 року в розмірі 13 180 гривень 87 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 12 462,60 грн і заборгованості за відсотками на поточну заборгованість у розмірі 718,27 грн.

Вирішено питання судових витрат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду змінити в частині зменшення позовних вимог за процентами, задовольнивши позовні вимоги в цій частині в повному обсязі. В іншій частині рішення залишити без змін.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні позову в частині стягнення процентів, оскільки помилково вважав, що наданий позивачем розрахунок не підтверджує і не обгрунтовує суми, які позивач просить стягнути з відповідача, між тим залишивши поза увагою те, що відповідач укладання чи неукладання кредитного договору не оспорював, розрахунок заборгованості не спростував, не довів відсутність заборгованості та відповідно виконання умов договору належним чином, не заперечував проти наявності між сторонами кредитних зобов`язань.

14 березня 2019 року до Дніпровського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу, в якому вона просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення (ч.4 ст.367 ЦПК України).

Судом встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір б/н від 17.01.2008року, який складається з Анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг.

На підставі вказаних Анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг та Умов і правил надання банківських послуг, позивач нарахував відповідачу заборгованість станом на 31.01.2018 року в розмірі 117 000,00 гривень, яка складається із наступного: заборгованості за тілом кредиту - 12 462,60 гривень, заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 104 537,40 гривень.

Слід зазначити, що анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.8-13) не містить жодного посилання на Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, що діяли на час її складання, а загальне зазначення у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку не можуть свідчити про той факт, що саме ці Умови та Правила надавались відповідачу, що саме ці Умови та Правила мав на увазі відповідач підписуючи анкету-заяву, оскільки не надано позивачем підписані Умови та Правила.

У зв`язку із цим, такі Умови та правила надання банківських послуг не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 17.01.2008 року.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року №6-2320цс16, відповідно до якого суд не встановив наявності належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.ст.76, 77, 78, 79 ЦПК України).

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги щодо повного задоволення позовних вимог підлягають відхиленню.

Разом з цим, відповідач не заперечувала той факт, що отримала від позивача кредитну картку з відповідним кредитним лімітом та проводила з її застосуванням певні операції.Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Проте, у порушення умов договору та чинного законодавства, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала та не повернула використані нею кредитні кошти, а доказів іншого суду не надано.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру суми заборгованості, з якої слід виключити стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками на поточну заборгованість у розмірі 718,27 грн, та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 17.01.2008 року, станом на 31.01.2018 року в розмірі 12 462 (дванадцять тисяч чотириста шістдесят дві) грн 60 коп. - тіло кредиту.

В іншій частині рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 28 листопада 2018 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк"- задовольнити частково.

Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 28 листопада 2018 рокузмінити в частині визначення розміру суми заборгованості.

Стягнути із ОСОБА_1 (квартира АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (вул. Грушевського,1Д, м.Київ, ) заборгованість за кредитним договором б/н від 17.01.2008 року, станом на 31.01.2018 року в розмірі 12 462 (дванадцять тисяч чотириста шістдесят дві) грн. 60 коп.

В іншій частині рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 28 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Свистунова