Справа № 415/4838/16-ц
Провадження № 22-ц/810/729/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

16 жовтня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В., (суддя-доповідач), Кострицького В.В., Луганської В.М.,

розглянувши питання про відкриття апеляційного провадження

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 05 жовтня 2016 року

у цивільній справі за поданням державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції Луганської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 05 жовтня 2016 року подання державного виконавця Лисичанського міського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Луганської області А.С. Безволенко про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 19 серпня 2019 року звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити йому строк на подачу апеляційної скарги як пропущений за поважних причин, посилаючись на те, що про незаконні дії Лисичанського ДВС він дізнався коли держана прикордонна служба відмовила йому у виїзді за кордон і вказала йому на оскаржувану ухвалу, після чого останній зробив до Лисичанського міського суду запит і 20 червня 2019 року дізнався про всі обставини справи, а також отримав фотокопію справи.

Застосуванню підлягають норми підпункту 13 пункту 1 Розділу XII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-V111), що набрав чинності 15.12.2017 року, відповідно до якого судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За правилами частини 2 ст. 294 ЦПК України в редакції, чинній на момент постановлення ухвали (Закон № 1618-1У), апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`яти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків на апеляційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнанні неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 23 серпня 2019 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була залишена без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: надати докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваної ухвали, в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Одночасно в ухвалі скаржнику роз`яснено, що згідно ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо відповідні докази отримання копії оскаржуваної ухвали не будуть надані або підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 ЦПК України.

04 вересня 2019 року на виконання вимог вищевказаної ухвали скаржником подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду з посиланням на те, що про незаконні дії Лисичанського ДВС скаржник ОСОБА_1 дізнався, коли держана прикордонна служба відмовила йому у виїзді за кордон і вказала йому на оскаржувану ухвалу, після чого останній зробив запит до Лисичанського міського суду і отримав копію ухвали, яка була йому направлена судом 13.03.2019 року та яка отримана скаржником на пошті приблизно 20.03.2019 року, про всі обставини справи дізнався 20 червня 2019 року під час ознайомлення зі справою і тоді ж отримав фотокопію справи. Як на поважну причину пропуску встановленого законом строку для оскарження ухвали суду посилається на те, що не брав участі у розгляді справи, не знав і не міг знати про існування цієї судової справи, адже має іншу адресу, перед подачею апеляційної скарги мав ознайомитися із матеріалами справи, для переїзду до суду потрібні матеріальні (фінансові) і часові можливості переїзду і проживання в іншій області, все це неможливо зробити у визначений законом термін п`ять днів.

Тому просить не застосовувати до нього процесуальні норми, що регулюють строки подачі апеляційної скарги.

До заяви додано копію листа від Лисичанського міського суду Луганської області від 13.03.2019 року про направлення скаржнику ОСОБА_1 копії ухвали по справі у.н. 415/4838/16-ц; н.п. 6/415/238/16 від 06.03.2019 року.

Колегія суддів доходить наступного.

Ухвала Лисичанського міського суду Луганської області від 05 жовтня 2016 року постановлена за відсутності боржника.

Строк на апеляційне оскарження для скаржника розпочався з дня отримання копії ухвали суду, яку як вказує скаржник він отримав 20.03.2019 року, однак апеляційна скарга подана до суду через відділення поштового зв`язку лише 19 серпня 2019 року, про що свідчить штам на поштовому конверті відправлення.

Посилання скаржника на отримання ним копії оскаржуваної ухвали приблизно 20 березня 2019 року збігаються з наявними у справі відомостями про надіслання судом 13 березня 2019 року копії ухвали за його заявою від 06 березня 2019 року.

Між датою отримання скаржником копії ухвали суду та поданням апеляційної скарги минуло понад 5 місяців, і скаржник не навів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження з урахуванням такої його тривалості та не обґрунтував підстави для його поновлення, оскільки саме лише посилання на необхідність приїзду до суду за місцем розгляду справи для ознайомлення, що мало місце 20 червня 2019 року, як і недостатність 5-ти денного строку для подачі скарги ним як особою, яка не була обізнана про судове провадження щодо нього, не є такими доказами.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року визнано неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, вказані у клопотанні ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Лисичанського міського суду Луганської області від 05 жовтня 2016 року у цивільній справі за поданням державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції Луганської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 та запропоновано вказати інші поважні причини пропуску визначеного законом строку на оскарження ухвали.

Одночасно в ухвалі скаржнику роз`яснено передбачені ч. 4 ст. 357 ЦПК України наслідки у вигляді відмови у відкритті апеляційного провадження у разі неподання заяви про поновлення строку або якщо вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду будуть визнані неповажними.

Вказану ухвалу отримано 13.09.2019 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

До теперішнього часу ОСОБА_1 не усунуто недоліки, вказані в ухвалі суду від 10 вересня 2019 року, як того вимагалося від нього.

У зв`язку з наведеним суд вважає, що скаржник не навів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та не обґрунтував підстави для його поновлення.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Суд зобов`язаний прийняти і розглянути апеляційну скаргу на судове рішення лише за умови дотримання скаржником вимог чинного цивільного процесуального законодавства щодо строків на апеляційне оскарження та за умови відповідності апеляційної скарги формі та змісту, як того вимагає ЦПК України. Наявність лише самої по собі апеляційної скарги не є безумовною підставою для її прийняття та відкриття апеляційного провадження.

Важливо, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух.

Відповідно до п. 2, 6 ч. 2 ст. 43, ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники справи та їх представники зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії встановлені судом та добросовісно користуватися своїми процесуальними правами.

Згідно ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 ЦПК України.

Питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку (ч. 3 ст. 358 ЦПК України).

За таких обставин, коли сам скаржник вказує на час отримання ним копії оскаржуваної ухвали і не надає доказів поважності причин пропуску визначеного законом строку на оскарження ухвали понад 5 місяців, інші докази поважності підстав пропуску вказаного строку відсутні, скаржнику роз`яснено наслідки вчинення або не вчинення ним певних процесуальних дій, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 05 жовтня 2016 року слід відмовити.

Згідно ч. 4 ст. 358 ЦПК України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 цього Кодексу.

Роз`яснити скаржнику, що за змістом п. 3 ч. 1 ст. 358 ЦПК України наявність ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

На підставі вищенаведеного, керуючись п. 4 ч. 1, ч. 3 ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 05 жовтня 2016 року у цивільній справі за поданням державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції Луганської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Копію цієї ухвали надіслати усім учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: