ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року

м.Суми

Справа №583/4827/18

Номер провадження 22-ц/816/3049/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенко В. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,

сторони:

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідачі - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», державний реєстратор Божок Ольга Миколаївна

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 березня 2019 року в складі судді Ковальової О.О., ухвалене у м. Охтирка, повний текст якого складено 18 березня 2019 року,

в с т а н о в и в:

15 листопада 2018 року позивачі звернулися до суду з позовом про визнання неправомірними дій та скасування рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно.

Свої вимоги мотивували тим, що їм на праві власності, кожному по 1/3 частині, належать нежитлові будівлі загальною площею 2187,5 кв.м по АДРЕСА_1 . Наприкінці грудня 2017 року вони отримали від ПАТ «Дельта Банк» вимогу про повернення в повному обсязі заборгованості за кредитним договором № 11СМБ/2008-АПЗ від 31 липня 2008 року на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії у розмірі 880921,99 грн, а в разі невиконання ними зазначеної вимоги, Банк розпочне процедуру стягнення на майно, яке передане в іпотеку в забезпечення виконання зобов`язань ФОП ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором.

Позивачі заперечили наявність кредитної заборгованості перед ПАТ «Дельта Банк», однак, 09 листопада 2018 року їм стало відомо про продаж належного їм майна (нежитлової будівлі) на електронному аукціоні, організатором якого виступило ПАТ «Дельта Банк» і, що ще 02 серпня 2018 року державним реєстратором Божок О.М. за ПАТ «Дельта Банк» було зареєстровано право власності на нежитлові будівлі загальною площею 2187,5 кв.м по АДРЕСА_1 .

У зв`язку з цим просили визнати неправомірними дії ПАТ «Дельта Банк» щодо подання державному реєстратору Божок О.М. недостовірної інформації та документів для вчинення реєстрації права власності на нежитлові будівлі загальною площею 2187,5 кв.м по АДРЕСА_1 , скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 42362713 від 02 серпня 2018 року 16:09:06 державного реєстратора Божок О.М. щодо реєстрації права власності на нежитлові приміщення загальною площею 2187,5 кв.м по АДРЕСА_1 за ПАТ «Дельта Банк».

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 березня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено.

Визнано неправомірними дії ПАТ «Дельта Банк» щодо подання державному реєстратору відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно управління «Центр з надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради Божок О.М . недостовірної інформації та документів для вчинення реєстрації права власності на нежитлові будівлі загальною площею 2187,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасовано рішення державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно управління «Центр з надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради Божок О.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 42362713 від 02.08.2018 року щодо реєстрації права власності на нежитлові будівлі загальною площею 2187,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 за ПАТ «Дельта Банк».

Розподілено судові витрати між сторонами.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вказує, що позивачами не було виконано у встановлений 30-денний строк вимогу ПАТ «Дельта Банк» від 11 грудня 2017 року за вих. № 8764 про усунення порушення (Претензія) шляхом погашення заборгованості за кредитом, в якій також попереджалося і про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги, а тому банк мав усі підстави для звернення до державного реєстратора з документами для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ними права власності. Зазначає, що строк дії кредитної лінії з 31 липня 2008 року по 30 липня 2018 року, зобов`язання припинені не були, ні кредитний договір, ні іпотечний не розривалися і є дійсними, однак останній платіж позичальник здійснив 19 листопада 2010 року, після чого погашення заборгованості більше не здійснювалося.

Вважає, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки та помилково взяв до уваги рішення господарського суду Сумської області у справі № 920/1446/15 від 21 лютого 2017 року, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк», при цьому господарський суд не вказав про відсутність заборгованості за кредитним договором, а лише послався на відсутність доказів підтвердження факту наявності заборгованості, не було враховано, що позичальником була сплачена не вся сума за тілом кредиту та не сплачені проценти і комісія, визначені умовами кредитного договору.

Вказує, що позовна вимога про визнання неправомірними дій ПАТ «Дельта Банк» щодо подання державному реєстратору недостовірної інформації та документів для вчинення реєстрації права власності на нежитлові будівлі, є необґрунтованою і не узгоджується з передбаченими ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів.

У відзиві на апеляційну скаргу державний реєстратор Божок О.М. рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 березня 2019 року просить скасувати, у задоволенні позову відмовити повністю з тих підстав, що державна реєстрація прав та їх обтяжень за ПАТ «Дельта Банк» на нежитлові будівлі по АДРЕСА_1 м. Охтирка Сумської області проведена державним реєстратором у визначеному законом порядку. Вказує, що за результатами розгляду заяви ПАТ «Дельта Банк» та поданих документів ним не було встановлено підстав для відмови у державній реєстрації прав. Зазначає, що держаний реєстратор не наділений повноваженням встановлювати достовірність інформації та документів, поданих ПАТ «Дельта Банк» для держаної реєстрації прав, відповідальність за достовірність таких даних несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Вважають рішення законним і об`єктивним, ухваленим з метою реального захисту та відновлення їх порушених прав і охоронюваних законом інтересів. Правові позиції відносно скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію прав і їх обтяжень, розгляду у порядку цивільного судочинства позову про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, повністю відповідають правовим позиціям ВП ВС.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_3 та його представника - адвоката Сліпченка Ю.А., які заперечували проти доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 06 вересня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Лебєдєвою Л.М. за реєстровим № 5698, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на праві приватної власності, кожному в рівних частинах, належить нерухоме майно, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с. 17).

З реєстраційного напису на правовстановлюючому документі вбачається, що право власності позивачів на зазначене нерухоме майно зареєстровано Охтирським міжміським БТІ (записаний в реєстрову книгу № 2н, за реєстровим № 194 стор. 97 від 17 вересня 2001 року) (а.с. 18).

Згідно з інформаційною довідкою від 07 листопада 2018 року № 144430757 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкти нерухомого майна нежитлові будівлі, а саме: будівля прохідної А, овочесховище П, склад М, овочесховище Г, загальною площею 2187,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 належать на праві приватної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , кожному по 1/3 частині, про що внесено відомості до Єдиного реєстру прав власності на нерухоме майно 25 лютого 2005 року (а.с. 13 16).

31 липня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 11СМБ/2008-АПЗ на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії, відповідно до якого ТОВ «Укрпромбанк» відкрив ОСОБА_2 відновлювальну відкличну мультивалютну кредитну лінію та в її межах надав йому кредитні кошти в еквіваленті 500000 грн, строком дії по 30 липня 2018 року включно зі сплатою 11,5% річних (а.с. 19-22).

У цей же день в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладено іпотечний договір № 11СМБ/Zквіп-08 від 31 липня 2008 року, предметом якого, згідно з п.1.2, є нерухоме майно комерційного призначення: нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого, згідно з Витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно/номер витягу: 19574598 від 17 липня 2008 року, реєстраційний номер: 10010503, номер запису: 194 в книзі: 2н стор. 97/ входять: будівля прохідної, що за планом земельної ділянки позначено літерою А , овочесховище - під літерою П, склад - літера М, овочесховище - літера Г, загальною площею 2187,5 кв.м. Зазначене нерухоме майно розташоване на земельній ділянці для комерційного використання, площею 1,22 га, що передана іпотекодавцям в оренду на підставі договору оренди землі від 23 лютого 2007 року (а.с. 25-28).

Відповідно до п.1.6. іпотечного договору іпотека підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Розділом 2 іпотечного договору передбачені права та обов`язки іпотекодержателя. Так, у випадку невиконання основного зобов`язання іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки. У випадку порушення іпотекодавцями та/або позичальником обов`язків за цим та/або кредитним договором, в тому числі прострочення сплати чергових платежів по поверненню кредитних коштів та/або процентів та/або комісій, штрафів іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому Законом України «Про іпотеку» та цим договором.

Після повного виконання основного зобов`язання іпотекодержатель зобов`язаний, у строки та порядку, встановлених чинним законодавством України, забезпечити внесення до Державного реєстру іпотек та Реєстру заборон відчуження нерухомого майна відповідних записів (п.2.2.1).

У п. 4 іпотечного договору визначено, що іпотекодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки у наступних випадках: якщо у момент настання строку виконання основного зобов`язання за кредитним договором воно не буде виконане належним чином; якщо у разі пошкодження чи втрати прав на предмет іпотеки іпотекодавці не здійснять його заміну у відповідності до п.3.1.9 цього договору; порушення іпотекодавцями та/або позичальником обов`язків за зим договором та/або кредитним договором та невиконання вимоги іпотекодержателя про дострокове повне або часткове виконання основного зобов`язання; ліквідації, реорганізації іпотекодавця та/або позичальника або порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом, смерті та/або визнання безвісно відсутньою, в порядку встановленому чинним законодавством України, іпотекодавців та/або позичальника фізичної особи; якщо інша, ніж іпотекодержатель, особа набула право стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 4.3 іпотечного договору встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, передбаченим п.4.4 цього договору, який є застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя та яке надає йому право звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі цього договору, у випадку настання будь-якої з підстав, передбачених п.4.1 цього договору одним з наступних способів: шляхом прийняття іпотеко держателем предмета іпотеки у власність в рахунок виконання основного зобов`язання відповідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; шляхом продажу іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір.

Відповідно до п.6.10 іпотечного договору сторони домовилися, що всі спори, пов`язані з виконанням зобов`язань за цим договором, вирішуються судом у порядку, встановленому чинним законодавством України.

30 червня 2010 року між ТОВ «Український промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним Банком України був укладений договір про передачу активів та кредитних зобов`язань, за умовами якого ПАТ «Дельта Банк» набув статус нового кредитора за зазначеним вище кредитним договором (а.с. 27).

Рішенням Господарського суду Сумської області від 21 лютого 2017 року у справі № 920/1446/15, залишеним без змін постановами Харківського апеляційного господарського суду від 30 травня 2017 року та Вищого господарського суду України від 28 серпня 2017 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 800193 грн 39 коп за кредитним договором на відкриття відновлювальної мультивалютної лінії № 11СМБ/2008-АПЗ від 31 липня 2008 року (а.с. 32-39, 40-52).

11 грудня 2017 року ПАТ «Дельта Банк» направило на адресу позивачів вимогу про усунення порушення (претензію) щодо погашення в повному обсязі заборгованості за кредитним договором № 11СМБ/2008-АПЗ від 31 липня 2008 року на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії в сумі 880921 грн 99 коп, у строк протягом 30 календарних днів, з моменту направлення цієї претензії. Попереджено, що у разі невиконання даної вимоги банку зі спливом зазначеного строку банк розпочне стягнення суми заборгованості за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій, нарахованих відповідно до норм чинного законодавства та умов кредитного договору та процедури звернення стягнення на майно, передане в іпотеку Банку в забезпечення виконання зобов`язань ФОП ОСОБА_2 за кредитним договором № 11СМБ/2008-АПЗ від 31 липня 2008 року на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії, в спосіб, обраний на власний розсуд (а.с. 27-28).

17 січня 2018 року позивачами на адресу ПАТ «Дельта Банк» направлено відповідь на вимогу про усунення порушень (претензію), в якій зазначено, що вимоги ПАТ «Дельта Банк» є безпідставними, ними не визнаються, оскільки судовими рішеннями різних інстанцій не встановлено факт наявності заборгованості у ФОП ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором (а.с. 30-31).

Згідно з ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Правильно і з достатньою повнотою встановивши такі факти, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ПАТ «Дельта Банк» не мало підстав для подання державному реєстратору інформації та документів для вчинення реєстрації права власності на іпотечне майно - нежитлові будівлі загальною площею 2187,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки факт відсутності заборгованості у ФОП ОСОБА_2 за кредитним договором № 11СМБ/2008-АПЗ від 31 липня 2008 року на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії встановлено рішеннями судів різних інстанцій, які набрали законної сили, а тому в силу положень ст. 82 ЦПК України ці обставини доказуванню не підлягають.

Задовольняючи позовні вимоги про скасування рішення державного реєстратора Божок О.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності на нежитлові будівлі загальною площею 2187,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 за ПАТ «Дельта Банк», суд першої інстанції виходив з того, що діючи в межах вичерпного переліку повноважень, встановленого ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та відповідно до п.12 Порядку «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою КМ України від 25 грудня 2015 року № 1127, державний реєстратор під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, обов`язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів.

Однак, всупереч вимогам діючого законодавства, державний реєстратор Божок О.М. при вчиненні реєстраційної дії за заявою ПАТ «Дельта Банк» не використав відомості Єдиного державного реєстру судових рішень, який відкритий для загального доступу, щодо наявності в Реєстрі електронних копій рішень, які спростовують надану банком інформацію про наявність у ФОП ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, на підставі наданих сторонами доказів, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ПАТ «Дельта Банк», всупереч вказаним вимогам процесуального закону, не надано належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог, а саме наявності у ФОП ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором та не доведено виникнення у банка права на подання державному реєстратору інформації та документів для вчинення реєстрації права власності на нерухоме іпотечне майно.

Такий висновок суду узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам закону.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що позовна вимога про визнання неправомірними дій ПАТ «Дельта Банк» щодо подання державному реєстратору недостовірної інформації та документів для вчинення реєстрації права власності на нежитлові будівлі, є необґрунтованою та суперечить положенням ст. 16 ЦК України щодо визначених способів захисту цивільних прав, оскільки в ст. 16 ЦК України наведений орієнтовний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, він не є вичерпним.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права особи, яка звернулася за його захистом, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту який не суперечить закону (ч. 2 ст. 5 ЦПК України).

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми матеріального та додержані норми процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Враховуючи те, що справа є незначної складності, вона є малозначною (п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України) і тому відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко

С.С. Ткачук