ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року

м.Суми

Справа №461/11308/15-ц

Номер провадження 22-ц/816/2957/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенко В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостик С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 жовтня 2016 року в складі судді Алфьорова А.М., ухвалене в м. Суми,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі - ПАТ «Ідея Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

Позов мотивовано тим, що 02 листопада 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 910.19281, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 145 873,00 грн на купівлю автомобіля PEUGEOT 4008, 2012 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі сплатою 4,99 % річних за користування кредитними коштами, строком до 02 листопада 2014 року.

На забезпечення виконання кредитних зобов`язань між ним та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір застави вищевказаного автомобіля.

Станом на 08 червня 2015 року ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 02 листопада 2012 року № 910.19281 не погасила, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 211 300,93 грн, яка складається із: 51 273,85 грн - прострочений борг; 28 353,04 грн - прострочені проценти; 42,06 грн - строкові проценти; 127 534,64 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань; 450,51 грн - дебіторська заборгованість; 3 646,83 грн - інші штрафні санкції.

Враховуючи вищевикладене, ПАТ «Ідея Банк» просить у рахунок погашення кредитних зобов`язань на його користь за кредитним договором від 02 листопада 2012 року № 910.19281 звернути стягнення на предмет застави, а саме, автомобіль марки PEUGEOT 4008, 2012 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «Ідея Банк»; вилучити у відповідача транспортний засіб, який є предметом застави та передати ПАТ «Ідея Банк»; стягнути з відповідача на його користь витрати із сплати судового збору в сумі 2 113,01 грн.

Заочним рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 06 жовтня 2016 року позов ПАТ «Ідея Банк» задоволено частково.

Звернуто стягнення на заставне майно ОСОБА_1 , яким забезпечене виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № 910.19281 від 02 листопада 2012 року перед ПАТ «Ідея Банк», а саме, автомобіль марки PEUGEOT 4008, 2012 року випуску, білого кольору, номер шасі № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 910.19281 від 02 листопада 2012 року у сумі 211 300,01 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 113,01 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржуване рішення суду, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому, в обґрунтування скарги посилалася на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення, суд не врахував тієї обставини, що вона не змогла вчасно прибути у судове засідання 06 жовтня 2016 року з поважних причин, а відтак не мала фізичної можливості надати суду докази на підтвердження сплати нею внесків за кредитною угодою, оскільки вона не згодна з сумою боргу. Зазначає, що за 17 місяців вона сплатила 103 079,16 грн основного боргу та 10 311,86 грн відсотків. Вважає, що на даний час залишок несплаченого кредиту складає: 42 793,84 грн основного боргу та 4 246,06 грн відсотків, оскільки щомісячно з 02 листопда 2012 року до квітня 2014 року вона щомісячно сплачувала по 7 800 грн. Зазначає, що нею робилися спроби для можливого урегулювання спору мирним шляхом, зокрема, нею проводилася оцінка заставного автомобіля і до кредитного комітету вона зверталася із заявою про часткове списання боргу за кредитним договором через її скрутне матеріальне становище.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 23 лютого 2017 року заочне рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 06 листопада 2016 року в частині звернення стягнення на предмет застави, розміру нарахованої суми заборгованості, розподілу судових витрат скасовано і ухвалено нове, яким звернуто стягнення на автомобіль марки PEUGEOT 4008, 2012 року випуску, білого кольору, номер шасі № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, як на заставне майно, яким забезпечене виконання її зобов`язання за кредитним договором № 910.19281 від 02 листопада 2012 року перед ПАТ «Ідея Банк», в рахунок погашення заборгованості у сумі 159 719,46 грн, в т.ч. прострочений борг - 51 273,85 грн; прострочені проценти - 28 353,04 грн; строкові проценти - 42,06 грн; пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання та штрафні санкції - 79 600,00 грн, дебіторська заборгованість - 450,51 грн, шляхом надання ПАТ «Ідея Банк» права продажу цього транспортного засобу будь-якій третій особі - покупцю від імені власника з наданням ПАТ «Ідея Банк» повноваження вчиняти дії, необхідні для здійснення продажу автомобіля (зняття з обліку в органах Національної поліції України, отримання дублікатів документів на транспортний засіб, отримання-виготовлення ключів, їх дублікатів, отримання відомостей про транспортний засіб, особу власника).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» на відшкодування понесених судових витрат за подання позову 1 597,19 грн.

Стягнуто з ПАТ «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 на відшкодування понесених судових витрат за подання апеляційної скарги 1 250,57 грн.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 березня 2019 року рішення Апеляційного суду Сумської області від 23 лютого 2017 року скасоване, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи рішення Апеляційного суду Сумської області від 23 лютого 2017 року, суд касаційної інстанції зазначив, що оскільки строк кредитного договору сплив 02 листопада 2014 року, у суду першої та апеляційної інстанцій не було передбачених законом підстав стягувати проценти та неустойку, які нараховані після закінчення строку договору.

Відповідно до частини 1 статті 417 ЦПК України, вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Жовтонецького В.М., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає не в повній мірі.

Рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову ПАТ «Ідея Банк» мотивоване тим, що через неналежне виконання відповідачем свого основного зобов`язання за кредитним договором, банк вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення кредитної заборгованості в розмірі 211 300,01 грн.

Такий висновок суду першої інстанції не в повній мірі відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод і інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 02 листопада 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 910.19281, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 145 873,00 грн на купівлю транспортного засобу PEUGEOT 4008, 2012 року випуску, білого кольору, номер шасі № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 зі сплатою 4,99 % річних за користування кредитними коштами, строком до 02 листопада 2014 року (а.с. 12-14, 19).

На забезпечення виконання кредитних зобов`язань за кредитним договором від 02 листопада 2012 року № 910.19281 було укладено договір застави транспортного засобу марки PEUGEOT 4008, 2012 року випуску, білого кольору, номер шасі № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, допустила утворення заборгованості, яка станом на 08 червня 2015 року становить 211 300,93 грн з яких: 51 273,85 грн - прострочений борг; 28 353,04 грн - прострочені проценти; 42,06 грн - строкові проценти; 127 534,64 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань; 450,51 грн - дебіторська заборгованість; 3 646,83 грн - інші штрафні санкції.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає з суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 572 ЦК України кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст.ст. 19, 20 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду.

Згідно ст. ст. 572, 574 ЦК України та статті 1 Закону України «Про заставу» від 02.10.1992 року із змінами та доповненнями застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор має право в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 590 ЦК України, ст. 20 цього Закону заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Пунктом 1 параграфа 2 договору застави передбачено, що у разі невиконання заставодавцем зобов`язань за кредитним договором заставодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами (на праві вищого пріоритету).

Як вбачається з матеріалів справи, борг за кредитним договором на час звернення до суду 18 листопада 2015року не погашено.

Враховуючи, що існує заборгованість за договором, банк має право на звернення стягнення на заставлене майно.

Стаття 1 Закону України «Про забезпечення вимоги кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Таким чином, Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є спеціальним законом з питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна. Положення Закону України «Про заставу» застосовуються лише в частині, що не суперечать Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону.

У частині першій статті 26 Закону України від 18 листопада 2003 року № 1255-IV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, установлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, наведено вичерпний перелік позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а саме: передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання в порядку, встановленому цим Законом; продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери.

Проте, суд першої інстанції не зазначив порядку звернення стягнення на предмет застави про який просив банк, чим не дотримався норми ч. 1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

У позовній заяві банк просить звернути стягнення на предмет застави автомобіль PEUGEOT 4008, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом продажу зазначеного автомобіля банком будь-якій третій особі покупцю від імені власника, для чого надати банку усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу.

Проте в резолютивній частині оскарженого рішення не зазначено порядку звернення стягнення на предмет застави, а тому колегія суддів на підставі ч. 4 ст. 367 ЦПК України, виходить за межі доводів апеляційної скарги і ухвалює нове рішення, яким визначає порядок звернення стягнення на предмет застави шляхом надання банку права продажу цього транспортного засобу будь-якій третій особі - покупцю від імені власника з наданням банку повноваження вчиняти дії, необхідні для здійснення продажу автомобіля (зняття з обліку в органах Національної поліції України, отримання дублікатів документів на транспортний засіб, отримання-виготовлення ключів/їх дублікатів, отримання відомостей про транспортний засіб/особу власника).

Відповідно до наданого ПАТ «Ідея Банк» розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 910.19281 від 02 листопада 2012 року, станом на 02 листопада 2014 року, тобто станом на дату закінчення строку вищезазначеного договору, розмір заборгованості відповідача за вищевказаним договором становить 102883,48 грн.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції на підставі ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в частині звернення стягнення на предмет застави і розміру нарахованої заборгованості, яким колегія суддів звертає стягнення на автомобіль PEUGEOT 4008, 2012 року випуску, білого кольору, номер шасі № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, як на заставне майно, яким забезпечене виконання її зобов`язання за кредитним договором № 910.19281 від 02.11.2012 року перед ПАТ «Ідея Банк», в рахунок погашення заборгованості у сумі 102883,48 гривень, яка виникла станом на 02 листопада 2014 року, в т.ч. прострочений борг - 51273,85 гривень; прострочені проценти - 18281,69 гривень; пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання - 29230 грн 60 коп., штраф - 3646,83 гривень, дебіторська заборгованість - 450,51 гривень, шляхом надання ПАТ «Ідея Банк» права продажу цього транспортного засобу будь-якій третій особі - покупцю від імені власника з наданням ПАТ «Ідея Банк» повноваження вчиняти дії, необхідні для здійснення продажу автомобіля (зняття з обліку в органах Національної поліції України, отримання дублікатів документів на транспортний засіб, отримання-виготовлення ключів, їх дублікатів, отримання відомостей про транспортний засіб, особу власника).

В іншій частині рішення місцевого суду не було предметом перегляду колегії суддів, оскільки виходячи з доводів апеляційної скарги відповідач рішення в частині відмови у задоволені вимоги про вилучення транспортного засобу не оспорює.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» підлягають відшкодуванню судові витрати в розмірі 1028,82 грн, понесені за подання позову та судові витрати в розмірі 2566,66 грн, понесені за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 жовтня 2016 року змінити.

Викласти абзац другий та четвертий резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Звернути стягнення на автомобіль PEUGEOT 4008, 2012 року випуску, білого кольору, номер шасі № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, як на заставне майно, яким забезпечене виконання її зобов`язання за кредитним договором № 910.19281 від 02.11.2012 року перед ПАТ «Ідея Банк», в рахунок погашення заборгованості у сумі 102883,48 гривень, яка виникла станом на 02 листопада 2014 року, в т.ч. прострочений борг - 51273,85 гривень; прострочені проценти - 18281,69 гривень; пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання - 29230 грн 60 коп., штраф - 3646,83 гривень, дебіторська заборгованість - 450,51 гривень, шляхом надання ПАТ «Ідея Банк» права продажу цього транспортного засобу будь-якій третій особі - покупцю від імені власника з наданням ПАТ «Ідея Банк» повноваження вчиняти дії, необхідні для здійснення продажу автомобіля (зняття з обліку в органах Національної поліції України, отримання дублікатів документів на транспортний засіб, отримання-виготовлення ключів, їх дублікатів, отримання відомостей про транспортний засіб, особу власника).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» на відшкодування понесених судових витрат за подання позову 1028,82 гривень».

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 на відшкодування понесених судових витрат за подання апеляційної скарги 2566,66 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

С.Г. Хвостик