Ухвала

24 травня 2019 року

м. Київ

справа № 759/14889/18

провадження № 61-9385ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 листопада 2018 року, ухвалене у складі судді Сенька М. Ф. та постанову Київського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року, ухвалену у складі колегії суддів: Рубан С. М.,

Желепи О. В., Іванченка М. М. у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» про визнання загальних зборів членів ОСББ такими, що не відбулися, визнання недійсним і скасування рішення загальних зборів та скасування державної реєстрації змін до установчих документів ОСББ,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» (далі - ОСББ «Чаадаєва-2») про визнання загальних зборів членів ОСББ такими, що не відбулися, визнання недійсними і скасування рішень загальних зборів та скасування державної реєстрації змін до установчих документів ОСББ.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, щозагальні збори скликались та проводились у порушення вимог Статуту ОСББ «Чаадаєва-2» від 04 лютого 2010 року; Статут у новій редакції не відповідає типовій формі, містить зміни, що порушують норми чинного законодавства, та має ознаки дискримінації прав співвласників об`єднання; пропозиції голосувань, викладені у протоколі №4 та пунктах питань порядку денного та пропозицій листків письмового опитування співвласників квартир суттєво відрізняються один від одного; підсумки голосувань (з урахуванням голосів, поданих на зборах і отриманих під час проведення письмового опитування) не відповідають реальному волевиявленню співвласників. Крім того, загальні збори ОСББ є неправомочними, у зв`язку з відсутністю кворуму.

Посилаючись на наведене, просив визнати загальні збори учасників ОСББ «Чаадаєва-2» від 13 жовтня 2016 року такими, що не відбулися, визнати недійсним і скасувати рішення загальних зборів у формі протоколу №4 від

28 жовтня 2016 року, та скасувати державну реєстрацію змін до установчих документів у частині затвердження нового Статуту.

Короткий зміст ухвалених судових рішень

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 27 листопада

2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від

02 квітня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог, зокрема відсутності кворуму для прийняття рішень на загальних зборах співвласників ОСББ «Чаадаєва - 2». Крім того, позивачем не доведено чим саме рішення, прийняті на загальних зборах співвласників ОСББ від 13 жовтня 2016 року, порушують його права, ураховуючи, що з моменту проведення оспорюваного рішення минуло більше двох років і за цей період часу ОСББ здійснювало обслуговування багатоквартирних будинків, співвласники яких є засновниками.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У травні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій він просив скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року, і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Заявник зазначає, що оскаржувані судові рішення підлягають касаційному оскарженню, з огляд на те, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для нього.

На обгрунтування касаційної скарги вказував на те, що суди належно не перевірили надані ним докази та не надали їм відповідної правової оцінки, допустили порушення строків розгляду справи, і не урахували практику розгляду справ Європейським Судом з прав людини та положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на судовий захист.

Винятковість значення справи для нього обгрунтовував тим, що загальними зборами ОСББ «Чаадаєва-2» вирішувалося питання щодо стягнення заборгованості по внескам та сплату за комунальні послуги, що впливає на його права та обов`язки.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необгрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом спору у даній справі є визнання загальних зборів членів ОСББ такими, що не відбулися, визнання недійсним і скасування рішення загальних зборів та скасування державної реєстрації змін до установчих документів ОСББ.

Зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Ураховуючи наведене, справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Щодо доводів касаційної скарги про значний суспільний інтерес та виняткове значення вирішення спору для заявника

Посилання заявника, що касаційна скарга становить значний суспільний інтерес та має для заявника виняткове значення, є необгрунтованими та зводяться до незгоди заявника з ухваленими судовими рішеннями. Посилаючись на наявність зазначених обставин, заявник не навів обгрунтованих доводів, в чому полягає фундаментальне значення розгляду зазначеної справи, а сама по собі вказівка про це в касаційній скарзі не свідчить про наявність підстав для відкриття касаційного провадження.

Відпоідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від

07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обгрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, наявність чіткої й незмінної судової практики у цій категорії справ, а також значення справи для сторін і суспільства, які дали можливість дійти висновку про малозначність справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» про визнання загальних зборів членів ОСББ такими, що не відбулися, визнання недійсним і скасування рішення загальних зборів та скасування державної реєстрації змін до установчих документів ОСББ, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик