Провадження № 2/369/127/19
РІШЕННЯ

Іменем України

07.05.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

Головуючої судді: Дубас Т.В.,

при секретарі Мазурик Д.С.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ПАТ «Київобленерго» - Бабич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Київобленерго» про визнання договору недійсним, зустрічним позовом ПрАТ «Київобленерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за використану електричну енергію, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 22 червня 2001 року співробітник Відповідача за місцем проживання позивача, разом із сім`єю, у зв`язку з відсутністю власника домоволодіння (свекрухи) ОСОБА_4 , запропонував позивачу укласти договір про надання послуг з електропостачання замість неї. Позивач погодилася та підписала договір. Однак, на той час позивач ще не була власником частини будинку.

13 грудня 2002 року позивач за договором дарування отримала від своєї колишньої свекрухи ОСОБА_4 . 12/25 частини будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 . 13/25 частини будинку залишились у власності свекрухи, яка померла в 2002.

Після смерті ОСОБА_4 частину будинку фактично успадкував її син - колишній чоловік позивача ОСОБА_5 , який проживав там зі своєю новою дружиною ОСОБА_3 та їхньою донькою. Колишній чоловік ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З 2003 року позивач не проживає в цьому будинку та не користується електроенергією, оскільки разом із дітьми перейшла жити в літню кухню. Фактичними користувачами були колишній чоловік позивача ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_3 , які і сплачували кошти за послуги з електропостачання, відповідно до чого позивач була впевнена, що вони мають належно оформлені правовідносини з цього питання.

08 вересня 2016 року будинок був відключений від мережі електропостачання через наявність боргу в сумі 5 812,47 грн., про що позивача повідомили, та відповідно з цього моменту позивачу стало відомо про дію договору підписаного позивачем.

Пізніше було встановлено, що дружина ОСОБА_5 ОСОБА_3 незаконно підключилися до електромережі та знову почала користуватися послугами електропостачання.

Приблизно в червні 2017 року позивач особисто повідомила про незаконне підключення начальника Києво-Святошинського РП ПрАТ «Київобленерго», оскільки рахунки по оплаті зі збільшеним боргом продовжували приходити на ім`я позивача. Служба відрізала кабель повністю.Однак, через незаконне підключення розмір заборгованості за послуги електропостачання виріс до 12 602,72 грн., які ОСОБА_3 не хоче сплачувати, а намагається перекласти рахунки за спожиту електроенергію на позивача.

25 вересня 2017 року ОСОБА_3 надіслала заяву позивачау, в якій також визнавала, що позивач не живе за адресою: АДРЕСА_1 з 2003 року, і що вони живуть без світла вже 5 місяців, та просила добровільно дати згоду на розірвання договору про постачання електроенергії.

27 грудня 2017 року позивач звернулася до відповідача із заявою про анулювання дії договору.

З відповіді відповідача від 23.02.2018 року слідує, що анулювання договору можливе лише після сплати позивачем боргу в сумі 12 602,72 грн.

Саме ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були користувачами електроенергії та допустили утворення боргу.

Тому позивач просила суд визнати Договір укладений між позивачем та Приватним акціонерним товариством «Київобленерго» від 22.06.2001 року недійсним.

13.12.2018 року до суду надійшов зустрічний позов від представника відповідача.

Зустрічний позов мотивований тим, щоміж ПрАТ «Київобленерго» та ОСОБА_1 був укладений договір про користування електричною енергією від 22.06.2001 року №122145 за адресою споживання: АДРЕСА_1 .

Обставини щодо укладення договору вказаного між позивачем і відповідачем-1, щодо споживання електричної енергії відповідачем-1 та відповідачем-2 за вказаною адресою, встановлені рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.12.2017 року у цивільній справі №369/12445/17 за позовом ОСОБА_5 до Києво-святошинського РП ПрАТ «Київобленерго» про зобов`язання видати технічні умови для приєднання будинку до електромережі та укладення тимчасового договору на користування елективною енергією до набуття повного права на спадщину. Як вбачається з матеріалів справи, 22 червня 2001 року між ОСОБА_1 та Києво-Святошинським РЕМ ВАТ «Київобленерго» був укладений договір про користування електричною енергією № 122145 за адресою проживання: АДРЕСА_1 .

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначав, що після того, як власниця будинку померла, у 2005 році стало відомо, що у 2003 році вона подарувала належні їй 12/25 частин будинку АДРЕСА_1 своїй невістці ОСОБА_1 , але вона в ньому не проживала і не проживає до цього часу.

У 2003 році між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було розірвано шлюб, але вона, як співвласниця будинку, за вказаною адресою з 2005 року продовжувала користуватися електроенергією.

Як вказав позивач у своїй позовній заяві, у 2006році він уклав шлюб з ОСОБА_3

В 2007 році в них народилась дочка ОСОБА_7 . Вони всі разом почали проживати в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно п.1 Договору позивач зобов`язується постачати електричну енергію у відповідності з умовами Договору, а відповідач своєчасно проводити оплату за використану електричну енергію та виконувати інші умови, визначені даним Договором.

У позовній заяві від 06.11.2018 року позивач(за зустрічним позовом відповідач-1) зазначає, а відповідач(за зустрічним позовом-позивач) не спростовує, що: 22.06.2001 року був укладений між позивачем і відповідачем-1 договір №122145 за адресою споживання: АДРЕСА_1 . 7; будинок був незаконно підключений відповідачами до мереж позивача у 2017 році;через незаконне підключення розмір заборгованості за використану електричну енергію становить 12602,72 грн.

Тому Приватне акціонерне товариство «Київобленерго», просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 користь Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» заборгованість за використану електричну енергію у сумі 12602.72 грн.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі, проти зустрічного позову заперечували в повному обсязі.

Представник ПАТ «Київобленерго» проти вимог первісного позову заперечував та просив в його вимогах відмовити, вимоги зустрічного позову задоволити в повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_3 проти первісного позову заперечувала в повному обсязі, зустрічні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги за первісним позовом не підлягають задоволенню, а позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.

22 червня 2001 року між ОСОБА_1 та Києво-Святошинським РЕМ ВАТ «Київобленерго» був укладений договір про користування електричною енергією № 122145 за адресою проживання: АДРЕСА_1 .

13 грудня 2002 року позивач ОСОБА_1 за договором дарування отримала від своєї колишньої свекрухи ОСОБА_4 . 12/25 частини будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 . 13/25 частини будинку залишились у власності свекрухи, яка померла в 2002.

27 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «Київобленерго» із заявою про анулювання дії договору.

З відповіді ПрАт «Київобленерго» від 23.02.2018 року слідує, що анулювання договору можливе лише після сплати позивачем боргу в сумі 12 602,72 грн.Відповідно п.1 Договору позивач зобов`язується постачати електричну енергію у відповідності з умовами Договору, а відповідач своєчасно проводити оплату за використану електричну енергію та виконувати інші умови, визначені даним Договором.

Відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 року, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», від 24,06.2004 , Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів Україні від 26.07.1999 року та ін.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження , які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід позов задовольнити або в позові відмовити, як розподілити між сторонами судові витрати , чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (ст. 264 ЦПК України).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

В судовому засіданні встановлено, що 22 червня 2001 року між ОСОБА_1 та Києво-Святошинським РЕМ ВАТ «Київобленерго» був укладений договір про користування електричною енергією № 122145 за адресою проживання: АДРЕСА_1 .

Факт укладення даного договору підтверджується судовим рішення у справі за позовом ОСОБА_5 до Києво-Святошинського РП ПрАТ «Київобленерго» про зобов`язання видати технічні умови для приєднання будинку до електромережі та укладення тимчасового договору на користування електричною енергією до набуття повного права на спадщину (Справа № 369/12445/17; Провадження № 2/369/4456/17).

На момент укладення спірного договору діяли Правила користування електричною енергією для населення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357.

Згідно даних правил споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між побутовим споживачем і електропостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією(додаток 1) і укладається на три роки.

Побутовий споживач - фізична особа, яка використовує електричну енергію для задоволення власних побутових потреб на підставі договору про користування електричною енергією з електропостачальником;

Відповідност. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно статті 48 ЦК УРСР (1963 року) недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей. По недійсній угоді кожна з сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

Таким чином, на момент укладення спірного договору останній відповідав вимогам ЦК УРСР та не суперечив правилам користування електричною енергією для населення.

Підстави для визнання такого договору недійсним в силу приписів ЦК УРСР (1963 року) відсутні, а тому вимоги первісного позову не підлягають задоволенню.

Побутовий споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

В той же час суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог зустрічного позову, оскільки ОСОБА_1 не виконує обов`язку споживача щодо сплати за спожиту електричну енергію, що відповідно порушує права ПрАТ «Київобленерго», і які підлягають захисту шляхом стягнення відповідної заборгованості, розмір якої підтверджений відповідним розрахунком, у сумі 12 602,72 грн.

Однак у вимогах що стосуються стягнення суми боргу з ОСОБА_3 , суд відмовляє, оскільки позивач за зустрічним позовом не довів що остання являється користувачем електроенергії у відповідному будинку.

Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Згідно з положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягаю стягненню з ОСОБА_1

Керуючись 58 Конституції України, ст. 48 ЦК УРСР, Правилами користування електричною енергією для населення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357а також ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 267, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «Київобленерго» про визнання договору недійсним - відмовити.

Зустрічний позов ПрАТ «Київобленерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за використану електричну енергію - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» заборгованість за використану електричну енергію в розмірі 12 602 (дванадцять тисяч шістсот дві гривні) грн. 72 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Київобленерго», судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) грн.

В іншій частині зустрічного позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про позивача: Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» (юридична адреса: 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 2 Б, ідентифікаційний код 23243188)

Інформація про відповідача: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 24.11.2000 року Галицьким РВ ЛМУ УМВС у Львівській області, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ).

Інформація про відповідача: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 24.11.2005 року Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ).

Повний текст рішення суду виготовлено 27 травня 2019 року.

Суддя: Дубас Т.В.