ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року

м.Суми

Справа №591/3345/18

Номер провадження 22-ц/816/3061/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостик С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенко В. І. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11 березня 2019 року в складі судді Грищенко О. В., ухваленого у м. Суми, повний текст якого складений 14 березня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до Сумської міської ради, вимоги якого уточнила і просила зобов`язати уповноваженого представника Сумської міської ради укласти з нею додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 , площею 0,0074 га по АДРЕСА_1 на строк та умовах, передбачених договором оренди від 03 липня 2013 року.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11 березня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

При цьому, позивач вказала, що після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки, тобто після 24 квітня 2018 року, вона продовжувала користуватись тією ділянкою, а Сумська міська рада не заперечувала проти поновлення строку дії договору, тому з огляду на ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», на думку ОСОБА_3 , договір оренди землі вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, а прийняття будь яких рішень після поновлення договору суперечить чинному законодавству. Крім того, заявник апеляційної скарги зауважила, що та обставина, що в проекті додаткової угоди хоча і зазначено про строк дії договору на 50 років, однак вона не впливає на порядок поновлення договору оренди землі, оскільки строк дії договору є істотною умовою і підлягає подальшому узгодженню між сторонами. До того ж, позивач звернула увагу на те, що відповідач не висловив своїх заперечень проти поновлення договору оренди, оскільки не надіслав на її адресу лист повідомлення про відмову в поновленні договору у строки, передбачені ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

У відзиві на апеляційну скаргу Сумська міська рада просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. При цьому, відповідач зазначив, що 22 березня 2018 року позивач звернулась до міської ради із заявою про поновлення дії договору оренди земельної ділянки терміном на 50 років, однак рішенням Сумської міської ради ОСОБА_3 було відмовлено в поновленні договору оренди. На думку відповідача, вказані обставини свідчать про ненадання міською радою згоди на поновлення договору оренди землі. Крім того, міська рада вказала, що Сумський міський голова, якого позивач просила зобов`язати укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі не входить до складу Сумської міської ради, тому відповідач вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що позов заявлено до неналежного відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_2 про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вирішуючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач обрав неналежний спосіб захисту свого права, оскільки звернувся з позовом до неналежного відповідача. Зокрема, як вказав суд, позов був поданий до Сумської міської ради, але в ньому заявлена вимога вчинити дії щодо підписання договору оренди земельної ділянки Сумським міським головою, який не є відповідачем у даній справі. Крім того, місцевий суд вважав, що рішення Сумської міської ради від 26 вересня 2018 року про відмову позивачці поновити договір оренди земельної ділянки не визнавалося нечинним та не було скасовано, а суд не має права брати на себе функції органу місцевого самоврядування, до виключної компетенції якого належать повноваження щодо передачі в оренду землі. З огляду на викладене, суд не вбачав підстав для зобов`язання Сумського міського голови підписати додаткову угоду до договору оренди землі про його поновлення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 є власницею нежитлового приміщення, а саме: взуттєвої майстерні під літерою В-І (метал, каркас, цегла), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і розташоване на земельній ділянці площею 0,0074 га.

Вказана обставина підтверджується договором купівлі продажу нежитлового приміщення від 02 березня 2012 року та Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 7).

Відповідно до договору оренди від 03 липня 2013 року Сумською міською радою, яка діяла від імені територіальної громади, Кацярі Я.А. була надана в оренду земельна ділянка під розміщеним магазином господарчих товарів з кадастровим номером НОМЕР_1 , площею 0,0074 га по АДРЕСА_1 на строк до 24 квітня 2018 року (а.с. 8 11).

За умовами п. 2.2 договору оренди земельної ділянки від 03 липня 2013 року по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

З опису документів Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради вбачається, що ОСОБА_3 22 березня 2018 року зверталася до міської ради із заявою з метою одержання послуги: надання рішення про поновлення договору оренди земельної ділянки (а.с. 12).

Сторони ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді не заперечували тієї обставини, що звертаючись до відповідача із заявою про поновлення договору оренди землі, позивач просила встановити строк його дії на 50 років.

З витягу з протоколу від 17 травня 2018 року за № 115 засідання постійної комісії з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин, природокористування та екології вбачається, що комісія вирішила відмовити ОСОБА_3 у поновленні договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 у зв`язку з невідповідністю її розташування містобудівній документації. Крім того, вирішено ініціювати розгляд даного питання на сесії Сумської міської ради (а.с. 47 48).

Листом за підписом начальника Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради від 20 червня 2018 року за № 737/08.01-20 повідомлено директора Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради про те, що рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 12 червня 2018 року «Про затвердження проектного плану 1 черги забудови території мікрорайону між вулицею Харківська, проспектом Михайла Лушпи і вулицею Івана Сірка у м. Суми» були затверджені графічні матеріали щодо планування частини зазначеного мікрорайону на ділянці, що межує з проспектом Михайла Лушпи. Вказані креслення не передбачають розміщення на визначеній у заяві позивачки ділянці окремо розташованого торгівельного об`єкту (магазину). Також, згідно Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд у місті Суми означена у заяві позивачки ділянка розташована в 0 зоні, де розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності заборонено (а.с.49).

Рішенням Сумської міської ради від 26 вересня 2018 року за № 3859-МР ОСОБА_3 було відмовлено в поновленні договору оренди земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. Харківська АДРЕСА_1 , площею 0,0074 га у зв`язку з невідповідністю її розташування містобудівній документації (а.с.75).

У ст. 1 Закону України «Про оренду землі» йдеться про те, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Як передбачено ст.ст. 13, 14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Виходячи з вимог п.п. "а", "б" ч. 1 ст. 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Вказане вище правило узгоджується з вимогами частини другої статті 16 Закону України «Про оренду землі», згідно з яким укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

У статті 33 Закону України "Про оренду землі" йдеться про два випадки пролонгації договору оренди земельної ділянки.

Частиною першою статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Реалізація зазначеного переважного права на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання встановлених цією нормою певної процедури і строків (частини друга-п`ята цієї статті).

Для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Як передбачено частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", інша підстава поновлення договору оренди можлива у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність наступних юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов`язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Також у частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Крім того, стаття 764 ЦК України передбачає такий правовий механізм для поновлення договору найму, який зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 згідно з вимогами статті 33 Закону України «Про оренду землі» є добросовісним орендарем земельної ділянки площею 0,0074 га по АДРЕСА_1 , яка 22 березня 2018 року з метою скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди зверталася до відповідача з відповідною заявою про продовження договору оренди землі (а.с. 12), тобто намагалася реалізувати своє право, направлене на продовження договору оренди від 03 липня 2013 року. Також, після закінчення строку дії договору оренди належним чином та відповідно до умов укладеного між сторонами договору ОСОБА_3 продовжує виконувати свої обов`язки орендаря, використовує земельну ділянку за призначенням у власних інтересах, за що сплачує відповідачу орендну плату, з приводу чого надала суду відповідні докази, а відповідач надав докази стосовно того, що протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди він заперечував проти поновлення цього договору на новий строк.

Зокрема, постійна комісія з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин, природокористування та екології Сумської міської ради на своєму засіданні від 17 травня 2018 року, тобто, протягом одного місяця після закінчення строку дії укладеного з позивачкою договору оренди земельної ділянки (до 24 квітня 2018 року) відмовила позивачу у поновленні договору оренди спірної земельної ділянки у зв`язку з невідповідністю її розташування містобудівній документації (а.с. 47 48).

У подальшому, рішенням Сумської міської ради від 26 вересня 2018 року з аналогічних підстав було відмовлено позивачу у поновленні строку дії спірного договору оренди земельної ділянки (а.с. 75), яке є чинним і не було предметом спору між сторонами в даній справі.

Крім того, з листа управління архітектури та містобудування Сумської міської ради від 28 травня 2019 року за № 190/08-01-24 вбачається, що згідно з Генеральним планом м. Суми зі змінами, затвердженими рішенням Сумської міської ради від 19 грудня 2012 року № 1643-МР згадувана земельна ділянка розташована на території мікрорайону перспективної комплексної багатоквартирної житлової та громадської забудови. При цьому, планувальна структура мікрорайону, функціональне використання та об`ємно-просторова композиція забудови в цій містобудівній документації були визначені лише концептуально і потребували подальшої деталізації на стадії розроблення детального плану території. З цією метою міською радою було прийнято рішення №1139-МР "Про внесення змін до рішення Сумської міської ради від 26 березня 2014 року №3198-МР "Про розроблення містобудівної документації "Детальний план території між вулицею Харківська та проспектом Михайла Лушпи у м. Суми".

Пунктом 4.1 державних будівельних норм ДБН ОСОБА_4 . 1.1-14-2012 "Склад і зміст детального плану території" встановлено, що детальний план території розробляється в тому числі з метою визначення параметрів забудови окремих земельних ділянок, а пунктом 4.4 - що затверджений детальний план є основою для визначення вихідних даних для:

- відведення, вилучення земельних ділянок, встановлення та зміни їх цільового призначення, розміщення об`єктів будівництва, реконструкції забудови;

- розроблення проектів земельних відводів окремих земельних ділянок;

- розроблення проектів землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб.

Згідно розробленого у 2018 році детального плану території між вулицею Харківська та проспектом Михайла Лушпи розміщення окремо розташованого торгівельного об`єкту (магазину) на запитуваній ділянці не було передбачено.

Після завершення розроблення вказаний детальний план було оприлюднено на офіційному сайті Сумської міської ради та розпочалася визначена законодавством процедура його громадського обговорення.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги позивача про те, що договір оренди землі від 03 липня 2013 року в силу вимог ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, а прийняття будь яких рішень після поновлення договору відносно земельної ділянки площею 0,0074 га по АДРЕСА_1 , мається на увазі рішення міської ради від 26 вересня 2018 року, суперечить вимогам закону.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, оскільки рішення Сумської міської ради від 26 вересня 2018 року про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки не визнавалося нечинним та не було скасовано.

У той же час, колегія суддів вважає помилковим висновок місцевого суду про те, що ОСОБА_3 звернулася з даним позовом до неналежного відповідача, оскільки, як вказав суд, позов був заявлений до Сумської міської ради, але в ньому заявлена вимога вчинити дії з підписання договору саме Сумським міським головою, який не є відповідачем у даній справі.

Так, за приписами ч. 7 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Відповідно до рішення Сумської міської ради від 21.06.2017 року № 2319-МР саме Сумського міського голову визначено уповноваженою особою підписувати додаткові угоди до договорів оренди землі про їх поновлення.

Ураховуючи, що відповідно до вимог ст.ст. 122, 124 ЗК України укладення договорів оренди земельних ділянок відноситься до компетенції, в тому числі і міської ради, а міський голова є головною посадовою особою територіальної громади міста та виконує свої обов`язки відповідно до вимог ст.ст. 12, 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а також забезпечує у межах, наданих законом, здійснення повноважень органів виконавчої влади на території міста, додержання Конституції та законів України, тому колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині щодо зобов`язання уповноваженого представника Сумської міської ради в особі міського голови укласти з ОСОБА_3 додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 03 липня 2013 року ґрунтуються на вимогах закону, у зв`язку з чим висновок суду першої інстанції про спростування зазначеного є помилковим, а доводи апеляційної скарги щодо вказаного заслуговують на увагу.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що хоча суд і помилився у своєму висновку щодо пред`явлення позову до неналежного відповідача, однак в цілому рішення суду щодо відмови у задоволенні позову ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Оскільки позовна вимога ОСОБА_3 немайнового характеру не підлягає задоволенню, тому ураховуючи ст. 141 ЦПК України відсутні підстави для повернення їй судового збору.

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11 березня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 червня 2019 року.

Головуючий: С.Г. Хвостик

Судді: В.І. Криворотенко

Т.А. Левченко