справа № 361/3871/19
провадження № 2-з/361/74/19
У Х В А Л А

31 травня 2019 року суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сердинський В.С., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

установив:

У травні 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики у загальному розмірі 936429,68 грн.

Разом з позовом до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності та заборонити будь-яким особам (державним реєстраторам, нотаріусам) вчиняти будь-які реєстраційні дії у сфері державної реєстрації прав щодо нерухомого майна.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із позовних вимог ОСОБА_1 вбачається, що 03 квітня 2019 року між сторонами був укладений договір позики, відповідно до якого позивач передала відповідачу грошові кошти у загальному розмірі 35 000 (тридцять п`ять тисяч) доларів США, які остання зобов`язувалася повернути не пізніше 01 травня 2019 року. Станом на 14 травня 2019 року відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання щодо повернення зазначених грошових коштів у встановлені строки. Неодноразові звернення позивача до відповідача щодо повернення боргу були залишені без уваги.

У своїй заяві про забезпечення позову позивач посилається на те, що ціна позову складає значну суму грошових коштів, існує обґрунтована необхідність у застосуванні заходів забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може призвести до того, що відповідач здійснить відчуження свого майна на користь третіх осіб з метою ухилення від повернення боргу.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Верховний Суд України в Постанові Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначає, що клопотання про забезпечення позову повинно бути вмотивованим і обґрунтованим доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідність предмету позовної вимоги, відсутністю порушень прав третіх осіб заходами забезпечення позову.

Як вбачається з інформаційних довідок від 11.05.2019 р. № 166179218 та № 166179432 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відповідачу ОСОБА_2 належить на праві приватної власності наступне нерухоме майно: 1) квартира, загальною площею 53,4 кв.м., житловою площею 21,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) квартира, загальною площею 283,8 кв.м., житловою площею 183,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Вивчивши заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти дії щодо нерухомого майна відповідача, є співмірним із заявленими позовними вимогами про стягнення боргу за договором позики у загальному розмірі 936429,68 грн.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 р., ст.ст. 149, 153 ЦПК, ст.ст. 260, 261, 354 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, а саме:

- квартиру, загальною площею 53,4 кв.м., житловою площею 21,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартиру, загальною площею 283,8 кв.м., житловою площею 183,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити будь-яким особам (державним реєстраторам, нотаріусам) вчиняти будь-які реєстраційні дії у сфері державної реєстрації прав щодо нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, а саме:

- квартиру, загальною площею 53,4 кв.м., житловою площею 21,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартиру, загальною площею 283,8 кв.м., житловою площею 183,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Дані про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Приморським РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області 06 серпня 2016 року, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Старокиївським РУ ГУ МВС України в місті Києві серпень 1997 року, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали направити для виконання Броварському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в порушення заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Суддя В.С.Сердинський