ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2019 року м. Київ

справа № 753/4844/14

провадження № 22-ц/824/82/19

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

при секретарі - Ярмак О.В.

сторони :

позивач за первісним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»

відповідачі за первісним позовом - ОСОБА_3 , ОСОБА_2

позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_3

відповідач за зустрічним позовом - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 02 вересня 2016 року у складі судді Парамонова М.Л., повний текст складений 23.07.2017 року,

встановив:

У квітні 2013 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа - ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 25 червня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 19 167 доларів США зі сплатою 9,5 % річних з кінцевим строком повернення кредиту до 25 червня 2015 року, який у подальшому був змінений - до 25 червня 2017 року. З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань 25 червня 2008 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки. 20 квітня 2015 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір факторингу, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором від 25 червня 2008 року перейшло до позивача. Оскільки позичальник належним чином не виконав умови кредитного договору, станом на 20 квітня 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 638 538,40 грн., яку ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» просило стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк», треті особи: ОСОБА_2 , ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про визнання договору недійсним.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що на момент укладення кредитного договору банком були порушені права та охоронювані законом інтереси позичальника як споживача фінансових послуг, оскільки банк не попередив його щодо покладення валютних ризиків виключно на нього, отже, не надав необхідну і достовірну інформацію про споживчий кредит в іноземній валюті для здійснення споживачем свідомого вибору, чим ввів споживача в оману щодо небезпеки отримання кредиту в іноземній валюті та суми збитків, яких це може завдати.

Просив визнати договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 25 червня 2008 року недійсним.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 02 вересня 2016 року позов ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» 638 538,40 грн. та судові витрати у розмірі 3 654 грн. У задоволенні позову ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_2 відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 оскаржує рішення в частині вирішення питання про судові витрати, просить покласти витрати понесені нею у зв`язку з проведенням судово-почеркознавчої експертизи на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», оскільки ТОВ відмовлено у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості з неї. В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржується.

Відзиви на апеляційну скаргу від учасників справи не надходили.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 02 вересня 2016 року позов ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , третя особа - ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення суми заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» 638 538,40 грн. та судові витрати у розмірі 3 654 грн.

У задоволенні позову ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_2 відмовлено.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема відносяться витрати пов`язані з проведенням експертизи.

Суд першої інстанції вирішуючи питання про розподіл судових витрат правильно виходив з того, що з відповідача ОСОБА_3 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» підлягають стягненню судові витрати у розмірі 3654 грн.,проте суд не врахував, що з ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати понесені нею у зв`язку з проведенням судово-почеркознавчої експертизи, оскільки відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові - покладаються на позивача.

Таким чином, рішення суду в частині вирішення питання про судові витрати підлягає зміні з вказівкою що з позивача на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати понесені нею у зв`язку з проведенням судово-почеркознавчої експертизи у розмірі 2460 грн.

В решті рішення суду не оскаржується, тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 02 вересня 2016 рокузмінити в частині вирішення питання про судові витрати. Вказати, що з Товариства обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (код - 38750239) на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати понесені нею у зв`язку з проведенням судово-почеркознавчої експертизи у розмірі 2460 грн.

В решті рішення Дарницького районного суду міста Києва від 02 вересня 2016 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді :