Справа № 541/2206/18
Номер провадження 2/541/140/2019
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 травня 2019 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді - Куцин В.М.,

секретаря судових засідань Прус Т. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в завлі суду міста Миргород справу за позовом ОСОБА_1 до Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

28.09.2018 ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

В ході підготовки справи до судового розгляду ОСОБА_1 змінила позовні вимоги , просила визначити додатковий строк - 3 (три) місяці з часу набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

В позовній заяві посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 .

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається, зокрема, із земельної ділянки розміром 2,75 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходиться на території Шахворостівської сільської ради Миргородського району, Полтавської області.

Вона є донькою померлої ОСОБА_2 , що підтверджується записом про матір у свідоцтві про народження.

За життя ОСОБА_2 , за заповітом від 02 червня 2002 року, посвідченим секретарем виконкому Шахворостівської сільської ради заповіла їй все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і все те, що буде належати їй на день смерті.

Інші особи, які мають право на обов`язкову частку у спадщині відсутні.

З 27.02.2008 року та на момент смерті вона постійно проживала з померлою ОСОБА_2

Постановою Приватного нотаріуса Миргородського нотаріального округу Полтавської області Наконечною М.П. від 31 липня 2018 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) площею розміром 2,75 га, шо належала померлій ОСОБА_2

Підставою відмови стало те, що протягом встановленого шестимісячного строку вона не заверталась із заявою про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини.

При врученні постанови нотаріусом повідомлено про існування заповіту складеного ОСОБА_2 від 02 червня 2002 року.

Із заявою про прийняття спадщини за заповітом у встановлений шестимісячний строк вона не зверталася, у зв`язку з тим, що не знала про існування заповіту та вважала, що спадщина була прийнята за законом у зв`язку з постійним проживанням з померлою .

З огляду на це, виникла необхідність звернутися до суду з даною позовною заявою, для захисту його законних прав та інтересів, оскільки вона не може реалізувати своє право на отримання спадщини.

Відповідно до ухвали судді від 03 жовтня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 26 лютого 2019 року прийнято уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

15 березня 2019 року підготовче провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених в уточненій позовній заяві.

Представник відповідача Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій просив розглядати справу без участі представника, заперечень проти позову ОСОБА_1 не має (а.с. 81).

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом на підставі наданих доказів, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Виконавчим комітетом Шахворостівської сільської ради 02 грудня 2009 року (а.с. 7). Позивач є донькою померлої ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 02.06.1969 (а.с. 6).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається, зокрема, із земельної ділянки розміром 2,75 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходиться на території Шахворостівської сільської ради Миргородського району, Полтавської області, що підтверджується Державним актом на право на земельну длянку серії НОМЕР_4 (а.с. 13) .

ОСОБА_2 відповідно до заповіту від 02 червня 2002 року заповіла ОСОБА_1 все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і все те, що буде належати їй на день смерті (а,с. 8).

Відповідно до довідок виданих виконавчим комітетом Шахворостівської сільської ради Миргородського району від 25.07.2018 № 1339/02-25 та від 07.05.2018 № 1069/02-25 ОСОБА_1 , 1963 року народження , не зареєстрована, але проживає з 27.02.2008 року за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 , 1930 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 10,11).

Постановою Приватного нотаріуса Миргородського нотаріального округу Полтавської області Наконечною М.П. від 31 липня 2018 року було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) площею розміром 2,75 га, шо належала померлій ОСОБА_2 , у зв`язку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 12).

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Положеннями ст. 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У правовій позиції ВСУ викладений у справі № 6-1320цс17 від 23.08.2017 зазначено, що необізнаність спадкоємця про існування заповіту є поважною причиною для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Зокрема ВСУ зазначає, що відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно пункту 209 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882, при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

При розгляді таких спорів судам слід дослідити чи вчиняв державний нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця.

Пленум Верховного Суду України у пункті 24 своєї Постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи те, що позивач не знала про існування заповіту, оскільки після відкриття спадщини нотаріусом не були виконані вимоги Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку у необхідності задоволення позову та визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визначивши позивачу трьох місячний строк з моменту набрання рішенням законної сили для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини.

В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268, 354ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1220, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженеці села Дмитренково Миргородського району Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , додатковий строк - 3 (три) місяці з часу набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Повне судове рішення складене 03 червня 2019 року.

Суддя: В. М. Куцин