УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року

м. Харків

Справа № 638/12876/15-ц

Провадження № 22-ц/818/1681/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Бровченка І.О.,

суддів: Бурлака І. В., Колтунової А. І.,

за участю секретаря - Гуржій І.В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження заяви представника ОСОБА_1 - Сорока Олени Олексіївни про призначення експертизи та витребування доказів по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановив:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовна заява мотивована тим, що 19 листопада 2007 року між акціонерним комерційним банком «ТАС - Комерцбанк», який 15 жовтня 2007 року змінив своє найменування на АТ «Сведбанк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2001/1107/74-001, згідно умов якого, Банк надав Позичальнику кредитні кошти в розмірі 165 000 дол. США з розрахунку 13,5 % річних на строк до 18 листопада 2022 року. В частині надання кредитних коштів АТ «Сведбанк» свої зобов`язання виконав в повному обсязі. 25 травня 2012 року між публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «Сведбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від АТ «Сведбанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

3 метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаним кредитним договором, іпотекодавець ОСОБА_1 на підставі договору іпотеки № Б/н від 19 листопада 2007 року передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху 1-1-:-1-4 в літ. «А-14» загальною площею 72,1 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Назаренко О.О. 19 листопада 2007 року за реєстром № 5411, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 19 листопада 2007 року за № 2503275 тим же нотаріусом. Право власності підлягає реєстрації в реєстрі прав власності на нерухоме майно у КП «Харківське МБТІ».

Позивач вказав, що позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував, про що неодноразово повідомлявся, зокрема, шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов`язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов`язання не виконані, в зв`язку з чим станом на 10 липня 2015 року за відповідачем наявна заборгованість в сумі 2 887 579, 58 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 2412685,01 грн.; сума заборгованості за відсотками - 339634,44 грн.; пеня - 127216,26 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 3023,22 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсоткам - 5020,65 грн.

09 лютого 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова ухвалив заочне рішення, яким задовольнив позов ПАТ «Дельта Банк». В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 виконання основного зобов`язання щодо оплати заборгованості за кредитним договором №2001/1107/74-001 від 19 листопада 2007 року в розмірі 2 887 579, 58 грн. звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху 1-1-:-1-4 в літ. «А-14», загальною площею 72,1 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Назаренко О.О. 19 листопада 2007 року за реєстром № 5411, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 19 листопада 2007 року за № 2503275, шляхом визнання права власності за ПАТ «Дельта банк», з реєстрацією в реєстрі прав власності на нерухоме майно у КП «Харківське БТІ».

19 серпня 2016 року Дзержинським районним судом м. Харкова постановлена ухвала про виправлення описки в заочному рішенні Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2016 року.

30 липня 2018 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова задоволена заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2016 року по справі № 638/12876/15-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2016 року скасовано, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

22 жовтня 2018 року позивач ПАТ «Дельта Банк» подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд: в рахунок виконання основного зобов`язання щодо оплати заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 887 579,58 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 2412685,01 грн.; сума заборгованості за відсотками - 339634,44 грн.; пеня - 127216,26 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 3023,22 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках -5020,65 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху 1-1-:-1-4 в літ. «А-14» загальною площею 72,1 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Назаренко О.О. 19 листопад 2007 року за реєстром № 5411, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 19 листопада 2007 року за № 2503275, тим же нотаріусом. Право власності підлягає реєстрації у реєстрі прав власності на нерухоме майно у КП «Харківське МБТІ». Позивач просив встановити спосіб реалізації іпотечного майна шляхом надання публічному акціонерному товариству «Дельта банк» права продажу предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення публічним акціонерним товариством «Дельта банк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, а також наданням публічному акціонерному товариству «Дельта банк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу за початковою ціною реалізації, встановленої на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна. Визнати за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» () право на управління нежитловими приміщеннями 1-го поверху 1-1-:-1-4 в літ. «А-14», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Всі судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2018 року позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.

В рахунок виконання основного зобов`язання ОСОБА_1 щодо оплати заборгованості за кредитним договором №2001/1107/74-001 від 19 листопада 2007 в розмірі 2 887 579 (два мільйони вісімсот вісімдесят сім тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 58 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом - 2412685,01 грн.; сума заборгованості за відсотками - 339 634,44 грн.; пеня - 127 216,26 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 3 023,22 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках - 5 020,65 грн., звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме нежитлові приміщення 1-го поверху 1-1-:-1-4 в літ. «А-14», загальною площею 72,1 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Предмет іпотеки належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Назаренко О.О. 19 листопада 2007 року за реєстром № 5411, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 19 листопада 2007 року за № 2503275, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16908740 від 04 грудня 2007 року, виданого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», номер запису 56580 в книзі 1, реєстраційний номер 18141453.

Встановлено спосіб реалізації іпотечного майна шляхом надання публічному акціонерному товариству «Дельта банк» права продажу предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення публічним акціонерним товариством «Дельта банк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, а також наданням публічному акціонерному товариству «Дельта банк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу за початковою ціною реалізації, встановленої на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна.

26 січня 2019 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала апеляційну скаргу на вищевказане судове рішення.

У судовому засіданні 28 травня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Сорока О.О. подала до суду заяву, в якій просила суд призначити у справі судово - економічну експертизу.

В обгрунтування заявленого клопотання зазначила, що в судовому засіданні була 21 листопада 2018 року лише раз, тому не мала можливості заявити клопотання про призначення судово-економічної експертизи з метою з`ясування вартості кредиту, вірності нарахування пені та інших штрафних санкцій.

28 травня 2019 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Сорока О.О. подано до суду заяву про витребування доказів.

В обґрунтування заявленого клопотання вказала, що відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України просить суд витребувати у ПАТ «Дельта Банк» кредитну історію по отриманню кредиту ОСОБА_1 , договір купівлі-продажу з фінансовими документами про сплату за це приміщення, згідно якого ОСОБА_3 став власником нежитлового приміщення. В позасудовому порядку отримати ці докази не виявляється можливим, позивач посилається на банківську таємницю.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 2 ст. 116 ЦПК України визначено, що способами забезпечення судом доказів є, зокрема, призначення експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Частинами 1 - 4 ст. 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частиною першою ст. 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно вимог статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 365 ЦПК України суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду, зокрема, вирішує питання щодо поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції; за клопотанням сторін та інших учасників справи вирішує питання про виклик свідків, призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення до участі у справі спеціаліста, перекладача.

Згідно вимог ч. ч. 1, 2, 3, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як свідчать матеріали справи провадження у справі відкрито 08 жовтня 2015 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 липня 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2016 року по справі № 638/12876/15-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2016 року скасовано, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження на 14 вересня 2018 року о 15 годині 30 хвилин. (а.с. 241-242 том 2). Представник позивача та представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Сорока О.О. були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується їх підписами у явочному листі. (а.с. 243 том 2). Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки у судове засідання сторони не з`явились, фіксування судового процесу не здійснювалось. (а.с. 6 том 3).

З матеріалів справи вбачається, що 22 жовтня 2018 року публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» подано заяву про уточнення позовних вимог, у судовому засіданні вирішено питання про її прийняття, яка згідно журналу судового засідання була долучена до матеріалів справи. У зв`язку з неявкою відповідача в судовому засіданні було оголошено перерву до 20 листопада 2018 року. (а.с. 15 том 3). Відповідно до супровідного листа, на адресу ОСОБА_1 судом було надіслана заява про уточнення позовних вимог та судова повістка. (а.с. 17 том 3).

У судове засідання, призначене на 10 годину 30 хвилин 20 листопада 2018 року, відповідач та представник відповідача не з`явились, однак, представник ОСОБА_1 - адвокат Сорока О.О., яка має повноваження на ведення справи в суді, та, відповідно, здійснює від імені особи, яку представляє, а саме ОСОБА_1 , її процесуальні права та обов`язки, була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що не заперечує відповідач та представник відповідача, та підтверджується, в тому числі поданою 20 листопада 2018 року заявою адвоката Сорока О.О. про перенесення розгляду справи, зі змісту якої вбачається, що справа призначена на 20 листопада 2018 року о 10-30 годині, просила відкласти розгляд справи у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, причини неприбуття просить визнати поважною. (а.с. 22 том 3). Разом із цим, підтверджуючих документів на підтвердження поважності причин неприбуття у судове засідання та відкладення розгляду справи, а саме, поганого стану здоров`я до заяви не додала. Крім того, вказані обставини не позбавляли права ОСОБА_1 з`явитися у судове засідання та взяти участь у судовому процесі особисто, про причини своєї неявки в судове засідання ОСОБА_1 суду не повідомила.

Заяв чи клопотань про призначення експертизи та витребування доказів до суду першої інстанції відповідач ні її представник під час розгляду справи в суді першої інстанції не заявляли.

Таким чином, докази, на яких грунтуються позовні вимоги, повинні бути подані до суду першої інстанції позивачем разом з поданням позову, докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача - разом з поданням відзиву.

Про докази, які не можуть бути подані до суду першої інстанції у встановлений законом строк з об`єктивних причин, сторона відповідача суд не повідомляла, не зазначала докази, які не можуть бути подано та причини, з яких докази не може бути подано у зазначений строк.

Правом, передбаченим частиною першою ст. 84 ЦПК України на подання клопотання про витребування доказів судом до суду першої інстанції сторона відповідача не скористалась; апелянтом не доведено, що у нього не було процесуальної можливості вчасно подати ці докази або заявити відповідне клопотання у встановленому законом порядку та строки відповідно до вимог закону під час розгляду справи в суді першої інстанції.

При зверненні до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою апелянт клопотання про призначення відповідної експертизи та витребування доказів не заявляла. Аналогічні клопотання не були заявлені і під час розгляду справи 23 квітня 2019 року.

За таких обставин, враховуючи положення ст. ст. 367, 368 ЦПК України, характер спірних правовідносин та конкретні обставини справи, суд не знаходить поважними причини неподання доказів до суду першої інстанції або під час звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою; виходячи з достатності наявних у справі доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, стосуються предмета доказування та були предметом розгляду у суді першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що заяви представника ОСОБА_1 - Сорока О.О. про призначення експертизи та витребування доказів задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст.84,103, 258,260,367ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву про призначення експертизи залишити без задоволення.

Заяву про витребування документів залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 29 травня 2019 року.

Головуючий - І.О. Бровченко

Судді : І.В. Бурлака

А.І. Колтунова