Провадження № 2-з/127/25/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романюк Л.Ф. розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову до пред`явлення позову, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, яку мотивують тим, що мають намір звернутись до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, а саме земельною ділянкою. Підставою звернення з даною заявою стало наступне.

Рішенням Вінницької міської ради № 1049 від 04.03.2005 року співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було передано безоплатно у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 869 кв. м., з них 771 кв. м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 98 кв. м. - для ведення садівництва, а земельну ділянку, площею 229 кв. м., що розташована в межах «червоних лінійй», рекомендовано оформити право користування.

Рішенням Вінницької міської ради №1321 від 05.07.2005 року передано безоплатно спільну сумісну власність ОСОБА_4 і ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 1000 кв. м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з них: 229 кв. м., що знаходяться в межах «червоних ліній», 98 кв.м. - для ведення садівництва, згідно з даними інвентаризації від 05.05.2004 року.

12 січня 2006 року на підставі рішення Вінницької міської ради від 04.03.2005 року за №1049 та від 05.07.2005 року за №1321 нам було видано державний акт на право спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 1000 кв. м . по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

На підставі рішення Вінницької міської ради від 04.03.2005 року №1049 та від 05.07.2005 року за №1321, 12 січня 2006 року було видано державний акт на право спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0098 га по АДРЕСА_1 - для ведення садівництва.

Через постійні конфлікти з приводу користування земельною ділянкою, ОСОБА_4 в 2016 році звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_3 про поділ спірної земельної ділянки.

Так, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 листопада 2016 року, залишеним в силі ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 20 грудня 2016 року поділено земельну ділянку, площею 1098 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , відповідно до варіанту №3 (план-схема додаток №4) висновку судової будівельно-технічної (земельно-технічної) експертизи №303/304/15-21 від 23.12.2015 року, згідно якого в окреме користування кожного зі співвласників виділено визначені площі земельної ділянки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на будинковолодіння та земельні ділянки по АДРЕСА_1 . Єдиною спадкоємицею є її дочка - ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину, звернувшись до Другої вінницької державної нотаріальної контори з відповідною заявою.

У будинку на даний час проживають: ОСОБА_1 (донька померлої) та ОСОБА_2 (онук померлої) та малолітня ОСОБА_5 (правнучка померлої).

Однак, ОСОБА_3 , продовжуючи порушувати правила добросусідства та приписи закону, почав спорудження вигрібної ями для збору нечистот та помиїв на відстані 25 см від паркану з домоволодінням АДРЕСА_2 та на відстані 9 м 20 см від криниці, яка належала ОСОБА_4 та на даний час використовується нами. При цьому, вигрібна яма розташована вище рельєфу місцевості по відношенню до криниці.

Згідно п.2.21 «Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць», затверджених Наказом МОЗ України від 17.03.2011 року №145, рідкі відходи (фекалії, сеча, помиї), що утворюються у житлових будівлях і спорудах за відсутності централізованого водопостачання та водовідведення, допускається зберігати у вигрібних ямах (вигребах). Вигріб повинен бути водонепроникним та мати щільно прилягаючу кришку. Вигреби необхідно очищати у міру їх заповнення. Згідно п.2.22 вигреби повинні бути віддалені від стін житлових будівель на відстані не менше 20 м.

Незважаючи на офіційне попередження не використовувати вигрібну яму, ОСОБА_3 навмисно продовжує її спорудження та використання., що на даний час є реальною загрозою забруднення питної води у криниці.

Відтак, виникла необхідність у зверненні до суду з заявою щодо заборони вчиняти певні дії, що є предметом спору, оскільки існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову щодо усунення перешкод в користуванні власністю, а саме земельною ділянкою.

Просили суд, з метою забезпечення позову заборонити ОСОБА_3 спорудження (облаштування) та використання вигрібної ями для збору нечистот та помиїв на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

Розглянувши заяву, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.ч.1,6 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до роз`яснень наданих в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Види забезпечення позову визначені в ст.150 ЦПК України.

При цьому, ч.10 ст.150 ЦПК України встановлено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Із заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається, що останні мають намір звернутися до суду із позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, а саме земельною ділянкою.

За такого, запропонований ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вид забезпечення позову є аналогічним з позовними вимогами, які позивачі мають намір пред`явити до суду. А тому, в разі забезпечення позову у вказаний спосіб судом фактично буде вирішено спір по суті позовних вимог, що є неприпустимим та протирічить вимогам ч.10 ст.150 ЦПК України.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви.

Керуючись ст.ст.149,150,152,153,258-260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом заборони вчинення певних дій до пред`явлення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя