Справа № 375/1277/19
Провадження № 2/375/512/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2019 Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нечепоренка Л.М., при секретарі Киричок В.В., за участю позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Рокитне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування, -

УСТАНОВИВ :

Позивач звернувся із вказаним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5 , який проживав в одному з ним домоволодінні в АДРЕСА_1 . Спадкоємцями є позивач та відповідач. Батько був людиною похилого віку, хворів на тяжкі захворювання, у зв`язку з чим не міг останні роки самостійно себе обходити.

Його доглядом, забезпеченням ліками, продуктами та побутовим обслуговуванням, витрати на поховання здійснювалися за рахунок позивача.

Про безпорадний стан батька було відомо відповідачу, яка з 2017 року проживає в м.Хмельницькому, але остання не здійснювала догляд за батьком, не надавала необхідну допомогу. Вона також подала заяву про прийняття спадщини після померлого батька.

У відповідності до ч.5 та 6 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорідному стані.

Так як батько мав похилий вік, тяжко хворів, тобто був у безпорадному стані, потребував сторонньої допомоги та піклування, а його доглядом відповідач, маючи можливість, не займалася, вважає, що вона повинна бути усунена від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 ..

У відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечив підстави для задоволення позову, так як під час проживання в житловому будинку з батьком та позивачем останній зніс перестінок в будинку та примушував її покинути будинок батьків, тому що вона заважає йому влаштувати особисте життя і у серпні 2016 року зібрав її речі та виставив за двері. У зв`язку з чим відповідач з сином переїхала проживати в м.Хмельницький, де проживають і зараз. З 2014 року батько тяжко хворів і вона до серпня 2016 року за власний рахунок самостійно організовувала його поїздки на лікування та оплачувала їх вартість, возила на операції. Забрати батька до себе в м.Хмельницький не мала можливості, так як проживає у найманій квартирі. Також долучила до відзиву копії фіскальних чеків на придбання ліків у червні 2018 року, копію направлення на стаціонарне лікування ОСОБА_5 від 18.06.2018.

У відповіді на відзив представник позивача заперечила факт надання допомоги відповідачем батькові, коли той хворів.

В судовому засідані допитаний в якості свідка ОСОБА_1 (позивач) підтримав свої позовні вимоги та доповнив, що за життя батьків було вирішено, що відповідачу дістанеться земельний пай, а позивачу житловий будинок, де проживали батьки. У 2018 році батько знову захворів і він з дружиною надавав йому необхідну допомогу, купував ліки, робили заміну трубки. На операцію відповідач перерахувала йому 2,5 тис. грн., інколи приїздила провідувати батька, але допомоги йому не надавала. Батько часто згадував відповідача та старшу сестру, які рідко його провідували. Відповідача він з будинку не виганяв, вона сама виїхала на інше місце проживання.

Представник позивача суду пояснила, що стаття 1224 ЦК України передбачає усунення спадкоємця від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що спадкоємець ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Вважає, що у судовому засіданні доведено, що відповідач ухилялася від надання необхідної допомоги батькові, який був у безпорадному стані, переніс операцію на рак гортані, йому необхідно було 2-3 рази на день промивати трубку, яка була вставлена в гортань, стерилізувати її, використовувати антимікробну просипку. Це все робила дружина позивача, а відповідач, яка інколи приїздила до батька, цього не робила, коштів на лікування не надавала, тобто ухилялася від надання допомоги спадкодавцю і тому повинна бути усунена від права на спадкування.

Відповідач в судовому засідані позов не визнала та пояснила, що до серпня 2016 року вона проживала у будинку з батьком. З 2014 року батько тяжко хворів і вона до серпня 2016 року за власний рахунок самостійно організовувала його поїздки на лікування та оплачувала їх вартість, возила на операції. Позивач проживав окремо. Згодом він перебрався у будинок батька і під час проживання в житловому будинку позивач зніс перестінок в будинку, тобто зменшив кількість кімнат у будинку і в неї не стало кімнати, де вона проживала з сином, почав примушувати її покинути будинок батьків, тому що вона заважає йому влаштувати особисте життя і у серпні 2016 року зібрав її речі та виставив за двері. У зв`язку з чим вона з сином переїхала проживати в м.Хмельницький, де проживають і зараз. Забрати батька до себе у 2018 році в м.Хмельницький не мала можливості, так як проживає у найманій квартирі. Позивач на тривалий час залишав батька самого вдома та не надавав своєчасно допомогу. Згодом, коли батько знову захворів у 2018 році, вона перерахувала в червні 2018 року кошти в сумі 2500 грн. братові на транспортування батька в лікарню в м.Київа та на операцію, оплачувала ліки, відвідувала кожного дня батька у лікарні та на оплату автомобіля привезти батька з лікарні. згодом часто приїздила до батька додому в с.Житні Гори, привозила ліки, надавала необхідну допомогу. Постійно перебувати з батьком не мала можливості, так як проживала в іншому місті і біля нього проживав брат з сім`єю, які могли надати тому необхідну допомогу. У 2018 році батько був у стані, який потребував сторонньої допомоги безпосередньо після операції, згодом міг обходити себе і тільки при промивці трубки була потрібна стороння допомога.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив підстави позову, так як відповідач надавала необхідну допомогу батькові, коли той знаходився в лікарні, приїздила додому в с.Житні Гори, купувала ліки, надавала кошти на лікування та транспортування, тобто спадкоємець не ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що після операції ОСОБА_5 за ним доглядав син ОСОБА_1 та його дружина, готували їжу, промивали трубку, ОСОБА_1 возив на операцію та забирав з лікарні. Сестра позивача ОСОБА_3 в село приїздила рідко, допомоги батькові не надавала.

Аналогічні показання дала свідок ОСОБА_9 ..

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що його дід ОСОБА_5 переніс операцію і потребував догляду. За ним доглядали його син та дружина сина. Також надавала допомогу ОСОБА_3 , коли приїздила в гості.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що є кумою позивача. відповідача вона раніше не знала і побачила тільки на похованні. Чула, що та раз приїздила, привезла банани. За батьком доглядали позивач та його дружина ОСОБА_1 . Батько позивача жив у літній кухні, де була плита, на якій готували їсти. Трубку в горлі міняла ОСОБА_1 . щоденно. Знає про сварки між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за хату.

Свідок ОСОБА_1 - дружина позивача суду показала, що з квітня 2016 року почала проживати з позивачем в будинку її матері. В будинку батька позивача проживав ОСОБА_17 - син відповідача і періодично відповідач. Батько проживав у літній кухні, де були створені всі умови для проживання. Згодом в січні 2018 року перебралися в будинок батька позивача і вона готувала їжу в літній кухні, де всі харчувалися. Прибирала кожен день, протирала хлоркою. Відповідач періодично приїздила, провідувала батька, якому на початку червня 2018 року була видалена пухлина гортані та встановлена трубка для дихання. Вона промивала трубку. Після приїзду з лікарні батька чоловіка після операції ОСОБА_3 по телефону пояснила, як робити заміну трубки. В лікарні та провідувала батька і міняла трубку. В гості ОСОБА_3 приїздила рідко, привозила бинти, марлю, порошок для обробки рани. В інші дні вони докупляли медикаменти самі.

Свідок ОСОБА_19 суду показала, що вона є тіткою ОСОБА_3 . Знає, що ОСОБА_21 відвезла батька в лікарню, а ОСОБА_3 розраховувалася. Також знає, що за кошти ОСОБА_3 привезли батька з лікарні.

Свідок ОСОБА_23 суду показала, що вона є сестрою сторін. Вважає, що будинок повинен бути на двох, так як у них немає власного житла. Сестра підтримувала брата коли той був в АТО. Того ж хотів батько, щоб будинок був на обох, просив її про це.

Свідок ОСОБА_24 суду показала, що працює разом з ОСОБА_3 , яка часто приїздила в с.Житні Гори, провідувала батька. Коли її батько лежав в лікарні після операції, то ОСОБА_3 кожного дня його провідувала, купувала медикаменти. Коли треба було терміново везти батька на операцію, то ОСОБА_3 перерахувала кошти з карточки братові, також дала гроші на доставку батька додому.

Свідок ОСОБА_27 суду показала, що є тіткою сторін. Знає, що у батька сторін було онкологічне захворювання, з приводу якого йому зробили операцію. Кошти на дорогу надала ОСОБА_3 , ОСОБА_21 домовлялася про транспорт - швидку допомогу. Знає, що всі діти доглядали батька.

Заслухавши сторони, їх представників, свідків, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що підстав для задоволення позову немає.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько сторін - ОСОБА_5 , який проживав в одному з позивачем домоволодінні в АДРЕСА_1 . Заяви на прийняття спадщини подали позивач та відповідач. ОСОБА_5 був людиною похилого віку, хворів на тяжкі захворювання, у зв`язку з чим останні роки йому було важко самостійно себе обходити.

З червня 2018 року, після проведеної операції і до 16.10.2018 ОСОБА_5 проживав у літній кухні житлового будинку в АДРЕСА_1 .

В будинку проживав позивач з сім`єю, дружина якого - ОСОБА_1 готувала їжу, прибирала та доглядала за ОСОБА_5 .

У відповідності до ч.5 ст.1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у п.6 дає тлумачення безпорадного стану, а саме - безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Частини 1-4 статті 1224 ЦК України визначають коло осіб, які безумовно позбавляються прав на спадкування.

Окремо закон виділяє усунення від спадкування особи, котра ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Цей потенційний спадкоємець також усувається від права на спадкування за законом, але на відміну від осіб, зазначених в ч.3 та 4, щодо яких закон передбачає безумовну втрату права на спадкування у разі встановлення певних фактів, він визнається негідним спадкоємцем на розсуд суду.

Іншими словами, навіть у випадку встановлення у судовому засіданні зазначених у ч.5 обставин, усунення особи від спадкування є виключною прерогативою суду.

Імовірно, таке вирішення питання викликано складністю однозначного тлумачення термінів «ухилення від надання допомоги спадкодавцеві», «тяжка хвороба» та «безпорадний стан спадкодавця»(коментар до ст.1224 Цивільного Кодексу за редакцією О .В . Дзери).

Допитані в судовому засіданні свідки як з боку позивача, так і з боку відповідача посвідчили, що ОСОБА_5 як до операції у червні 2018 року, так і після операції до дня смерті міг практично у всьому обходити себе, крім перемін трубки у гортані, яку він боявся самостійно виконувати.

Як посвідчила свідок ОСОБА_1 за день до смерті ОСОБА_5 стояв біля неї на кухні, коли вона готувала їжу.

Тобто суд вважає, що у ОСОБА_5 дійсно було тяжке захворювання, але воно не позбавляло останнього можливості самостійно себе обслуговувати - за необхідності прати одежу, готовити чи підігрівати їжу, тощо, так як більша частина робіт по будинку механізована і не потребує значних зусиль (газова плита, пральна машина, тощо).

З вищевикладеного можливо зробити висновок, що ОСОБА_5 до останнього часу не перебував у безпорадному стані, так як свідки пояснили, що коли вони провідували ОСОБА_5 , то він з ними спілкувався, на здоров`я та життя не жалівся і тільки коли йому стало погано - перед 13.06.2018 саме з цього часу, на думку суду, він почав перебувати у безпорадному стані, тобто не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, особливо після операції, коли знаходився в лікарні.

В той же час однією з умов ч.5 ст.1224 ЦК України усунення особи від спадкування є ухилення від надання допомоги.

У тій же Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у п.6 вказано, що факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом. При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього, та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

Аналізуючи надані суду сторонами докази, в тому числі пояснення сторін та свідків, суд приходить до висновку, що позивачем та його представником не доведено ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцеві та наявність можливості для цього.

Так, відповідач пояснила, і цього не заперечує позивач, що батько хворів з 2014 року, відповідач на той час проживала з ним, а позивач проходив службу по контракту в АТО, возила в лікарню на операцію, провідувала в лікарні, згодом надавала необхідну медичну та матеріальну допомогу, купувала ліки, перев`язочні матеріали.

Згодом, коли у батька в червні 2018 року трапився рецидив онкологічного захворювання, відповідач надала кошти для транспортування батька автомобілем швидкої допомоги до лікарні, де до і після операції провідувала його, міняла трубку, купувала ліки. Також виділила кошти на транспортування батька додому з лікарні, кілька разів приїздила до батька у с.Житні Гори та привозила продукти харчування та медикаменти.

Крім показань свідків та сторін, це підтверджено наданими відповідачем суду копіями фіскальних чеків на оплату ліків в червні 2018 року та копією направлення ОСОБА_5 на стаціонарне лікування до лікарні від 18.06.2018.

Тому суд приходить до висновку, що відповідач не ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який деякий час знаходився в безпорадному стані, тим паче, що вона проживає в іншому населеному пункті, а поряд зі спадкодавцем проживав син, який міг надати небхідну допомогу в разі необхідності.

Керуючись ст.1224 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 12, 13, 55, 77-82, 259, 263, 264-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5 ..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання до Рокитнянського районного суду апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення виготовлено 11.10.2019.

Суддя