Справа № 309/3766/18
Провадження № 2/309/498/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді Лук`янової О.В.

за участю: секретаря судового засідання Орос В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, посилаючись на те, що:

-вони перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано рішенням Хустського районного суду від 6 березня 2012 року;

-від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться на її повному утриманні та вихованні;

-за рішенням Хустського районного суду від 6 березня 2012 року з відповідача було вирішено стягувати аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки у розмірі 500грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття;

-на даний час сума аліментних зобов`язань є мізерною та не може забезпечити утримання їх доньки у зв`язку із зростанням споживчих цін та зростанням витрат на проживання із віком дитини;

-дитина постійно хворіє, потребує постійного лікування;

-відповідач працює за кордоном, є людиною молодого віку, його заробіток їй невідомий, але він має можливість допомагати їх дитині,

-вона знаходиться у важкому матеріальному становищі, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду з даним позовом,

звернулася до суду з позовом та просить: збільшити розмір аліментів, присуджених рішенням Хустського районного суду від 6 березня 2012 року, стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі - у розмірі 2000грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надавши до суду заяву /а.с.20/, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та просила розглянути справу у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача ОСОБА_4 надав до суду заяву /а.с.42/, згідно якої позов визнав частково та просив розглянути справу у його відсутність та у відсутність відповідача. Крім того, відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву /а.с.32-33/, згідно якого він пояснив, що:

-позивачем не подано жодних доказів щодо погіршення свого матеріально стану чи покращення матеріального стану відповідача;

-позивачем не зазначено, які матеріальні витрати вона несе на утримання доньки;

-позивачем не подано до суду жодного доказу, що відповідач працює за кордоном та має відповідний дохід, який би міг забезпечити сплату ним аліментів на утримання доньки у розмірі 2000грн. щомісячно;

-перебування дитини на диспансерному обліку не є особливою обставиною, викликаною хворобою;

-відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило.

Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача, відповідача та представника відповідача, без фіксування судового процесу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано рішенням Хустського районного суду від 6 березня 2012 року /а.с.6-7/.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини /а.с.8/ та довідкою виконкому Липчанської сільської ради №1318 від 12 грудня 2018 року /а.с.9/.

Рішенням Хустського районного суду від 6 березня 2012 року з ОСОБА_2 було вирішено стягувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 500грн. щомісячно, починаючи з 31 січня 2012 року, до досягнення дитиною повнолітнього віку /а.с.6-7/.

Як вбачається з довідки №556 від 14 грудня 2018 року - неповнолітня дитина сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на обліку з діагнозом: «Бронхіт в стадії ремісії» /а.а.10/.

Відповідно до ст.192 СК України: розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ні позивач, ні відповідач не надали суду ніяких доказів про обставини, які враховуються при збільшенні розміру аліментів у відповідності до ст.192 СК України: зміна матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та інші випадки, передбачені цим Кодексом.

З наданої позивачем довідки про знаходження дитини на диспансерному обліку не вбачається:

-з якого часу дитина на ньому перебуває /до постановлення Хустським районним судом рішення від 6 березня 2012 року про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів, чи після/;

-чи потребує дитина постійного лікування, якими саме ліками та їх вартість, у зв`язку з чим погіршилося матеріальне становище позивача.

А тому, виходячи зі змісту ст.77 ЦПК України, подану позивачем довідку не можна визнати належним доказом у справі.

Відповідач вказує в своєму відзиві на позов тільки на те, що позивач не надала суду ніяких доказів погіршення свого матеріально стану чи покращення його матеріального стану, але при цьому взагалі сам не вказує ні на які обставини, у зв`язку з якими він визнає позов частково та згідний сплачувати аліменти на утримання доньки тільки у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.3 ст.82 ЦПК України: обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Неповнолітній доньці сторін виповнилося 9 років, а тому вона має потреби у достатньому матеріальному забезпеченні. Загальновідомою є та обставина, що економіко-фінансова обстановка у державі є нестабільною та такою, де постійно має місце підвищення вартості життя. Хоч держава і визначила мінімально прожитковий мінімум, але такий за високих цін на товари споживання є далеко не достатнім для дитини відповідного віку. За цих обставин, суд погоджується з тим, що витрати позивача на утримання доньки є значно вищими ніж вона їх може забезпечити /харчування, одягання, обування, забезпечення житлом, лікування, забезпечення розумового, духовного, морального і соціального розвитку/. А звідси, дані обставини не підлягають доказуванню, як того вимагає відповідач, оскільки вони є природними потребами.

Крім того, суттєво збільшився розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років в період часу з 6 березня 2012 року /день ухвалення Хустським районним судом рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини - по 500грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття/, коли прожитковий мінімум на дитину сторін, якій тоді ще не виповнилося 6 років, був встановлений 893грн., до теперішнього часу, коли прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років встановлено у розмірі 2118грн.. Ця обставина є також загальновідомою, а тому не підлягає доказуванню.

На підставі вищевикладеного суд дійшов до висновку, що в судовому засіданні встановлено факт погіршення матеріального стану позивача.

Але, враховуючи принцип розумності та справедливості, з урахуванням того, що:

-обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається на обох батьків, тобто в рівних частках як на відповідача, так і на позивача;

-відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік»: для дітей віком від 6 до 18 років встановлено прожитковий мінімум: з 1 січня 2019 року - 2027грн., з 1 липня 2019 року - 2118грн., з 1 грудня 2019 року - 2218грн.;

-мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто з 1 липня 2019 року - не може бути меншим, ніж 1059грн.;

-мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /тобто на теперішній час - 2118грн./;

-ні позивач, ні відповідач не надали суду ніяких доказів про обставини, які враховуються при збільшенні розміру аліментів у відповідності до ст.192 СК України,

суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині розміру аліментів, до якого необхідно їх збільшити, слід задовольнити частково, змінивши розмір стягуваних аліментів, встановлений рішенням Хустського районного суду від 16 березня 2012 року, та стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1700грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст.12, 13, 77, 81, 82, 247ч.2, 258-259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, ст.192 СК України, Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік», Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 /місце проживання: АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 / до ОСОБА_2 /місце проживання: АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 / про зміну розміру стягуваних аліментів, - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Хустського районного суду від 6 березня 2012 року, та в подальшому стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1700грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

Повне судове рішення складено 6 вересня 2019 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та /або/ обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково - у відповідності до п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, - до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи /вирішення питання/ без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хустського

районного суду: Лук`янова О.В.