ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року

м.Суми

Справа №592/663/19

Номер провадження 22-ц/816/2900/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенко В. І. , Ткачук С. С.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 березня 2019 року у складі судді Чернобая О.І., ухвалене у м. Суми,

в с т а н о в и в :

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання». Вимоги мотивував тим, що він перебуває у трудових відносинах з відповідачем, який у порушення вимог ст. 115 КЗпП України у встановлені законом строки не виплачував заробітну плату, внаслідок чого з грудня 2017 року виникла заборгованість. Уточнивши вимоги, просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість із заробітної плати у розмірі 52103 грн 87 коп та компенсацію втрати частини доходів за порушення строків виплати заробітної плати у сумі 5731 грн 42 коп.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 березня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати у розмірі 52103 грн 87 коп та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати у розмірі 5731 грн 42 коп.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» в дохід держави судовий збір в розмірі 768 грн 40 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову за недоведеністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що копія розрахункового листа, яка додана до позовної заяви, не завірена належним чином, а тому не є належним та допустимим доказом підтвердження заборгованості із заробітної плати. Також, не можуть братися до уваги як належний доказ Індивідуальні відомості Пенсійного фонду України про застраховану особу, оскільки не містять точної суми заробітної плати позивача.

Вказує, що суд першої інстанції при визначені розміру компенсації втрати частини доходів за порушення строків виплати заробітної плати помилково взяв до уваги наданий позивачем розрахунок, оскільки він не відповідає дійсності, і згідно з розрахунком, наведеним у довідці ПАТ «Сумське НВО» за період з грудня 2017 року по лютий 2019 року, цей розмір становить 2802 грн 93 коп.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Вказує, що судом ухвалене законне та обґрунтоване рішення, відповідач будучи обізнаним про час і місце розгляду справи, доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову суду першої інстанції не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2019 року: 1921 грн х 100 = 192100 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у встановлені строки не виплачував заробітну плату, внаслідок чого перед позивачем виник борг з нарахованої, але невиплаченої заробітної плати в розмірі 52103 грн 87 коп, а також підлягає стягненню компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати у розмірі 5731 грн 42 коп.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів в повній мірі погодитись не може, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (а.с. 5-7).

Згідно з наданим позивачем розрахунковими листами за липень-листопад 2018 року, виданими йому роботодавцем, та за даними Індивідуальних відомостей Пенсійного фонду України про застраховану особу, заборгованість підприємства із заробітної плати ОСОБА_1 становить 52103 грн 87 коп (а.с. 8, 10-11).

Відповідно до положень ст. 43 Конституції України та ст. 2 КЗпП України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з ст. 94 КЗпП України, заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Частиною 1 ст. 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Отже, судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідачем, в порушення приведених норм матеріального права, своєчасно не було виплачено позивачу заробітну плату, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 52103 грн 87 коп.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду першої інстанції ухвалено на підставі неналежних і недопустимих доказів, не заслуговують на увагу колегії суддів апеляційного суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, за змістом ст. 110 КЗпП України, при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати.

Як убачається з матеріалів справи, 18 січня 2019 року Ковпаківським районним судом м. Суми постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, якою витребувано з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» довідку про розмір заборгованості із заробітної плати позивача з розшифровкою помісячно та видам заробітної плати, а також розрахунок компенсації та індексакції невиплачених йому грошових коштів у зв`язку з порушенням строків та термінів виплати заробітної плати (а.с. 13). Вказана ухвала надіслана відповідачу для виконання, отримана ним 23 січня 2019 року (а.с. 15), проте довідку, розрахунок чи будь-які інші докази по справі суду надано не було, відзив на позов не надано.

За таких обставин, судом першої інстанції було вирішено справу на підставі наданих позивачем доказів, а саме відомостей Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України за 2017-2018 роки щодо сум фактичного заробітку в цей період відповідно до звітів підприємства та розрахункових листів, виданих самим товариством.

Крім того, згідно з ст. 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до положень ст. ст. 2-3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, в тому числі і заробітна плата (грошове забезпечення).

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно з ч. 4 вказаного Закону, виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Пунктом 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Виходячи з приписів Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», відповідач зобов`язаний компенсувати позивачу втрату частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановивши, що ОСОБА_1 не виплачена нарахована заробітна плата з грудня 2017 року, дійшов до обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати

Разом з тим, визначаючи розмір компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати у сумі 5731 грн 42 коп, судом першої інстанції взято до уваги розрахунок, наданий позивачем, однак обчислення розміру цієї компенсації не відповідає встановленому законом порядку.

Згідно з довідкою ПАТ «Сумське НВО» від 01 квітня 2019 № 16-07/462 розмір компенсації втрати частини доходів за порушення строків виплати заробітної плати ОСОБА_1 за період з грудня 2017 року і станом на 01 березня 2019 року становить 2802 грн 93 коп. Цей розрахунок проведений у порядку визначеному Держкомстатом (а.с. 25).

На підставі ч. 3 ст. 367 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе прийняти вказаний доказ, як такий, що не був поданий відповідачем до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для компенсації ОСОБА_1 втрати частини доходів за порушення строків виплати заробітної плати, але неправильно визначив розмір цієї компенсації, помилково стягнувши з відповідача на користь позивача кошти у сумі 5731 грн 42 коп.

Отже, рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру компенсації ОСОБА_1 втрати частини доходів за порушення строків виплати заробітної плати необхідно змінити на підставі п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, та стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати у розмірі 2802 грн 93коп, а не 5731 грн 42 коп, як помилково вказав суд першої інстанції.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 березня 2019 року змінити в частині стягнення втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати у розмірі 2802 грн 93 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді : О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко

С.С. Ткачук