КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Закаблук О.В.
Єдиний унікальний номер справи № 368/16/19
Апеляційне провадження №22ц/824/ 6106/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Верланова С.М., Савченка С.І.,

секретар -Тютюнник О.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю « Агрокомплекс «УЗИН ПЛЮС» на ухвалу судді Кагарлицького районного суду Київської області від 22 січня 2019 року ( про відкриття провадження ) у справі за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю « КОЛОС» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

Товариства з обмеженою відповідальністю « Агрокомплекс «УЗИН ПЛЮС» , державного реєстратора Комунального підприємства Мотовилівської сільської ради «Мотовилівське бюро реєстрації» Мироненко Юлії Юріївни про визнання правочинів недійсними , скасування рішень та записів державного реєстратора .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, -

В с т а н о в и л а :

У січні 2019 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом.

Ухвалою судді Кагарлицького районного суду Київської області від 22 січня року відкрито провадження у справі

Відповідач ТОВ « Агрокомплекс «УЗИН ПЛЮС», не погоджуючись з ухвалою про відкриття провадження у справі, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, посилаючись на порушення правил підсудності .

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на ту обставину , що суд першої інстанції невірно визначився з підсудністю даної справи , вважає ,що позов відповідно до ст. 27 ЦПК України слід було подати за місцем знаходження державного реєстратора , рішення та записи якого просять скасувати , і відповідно територіально спір належить до компетенції Фастівського міськрайонного суду Київської області .

У відзиві на апеляційну скаргу, СТОВ « КОЛОС» зазначає, що суд першої інстанції під час відкриття провадження дотримався правил підсудності , роз`яснень законодавства з цього приводу , і з огляду на те ,що спір виник з приводу нерухомого майна ( земельних ділянок ) , вважають що даний позов було правомірно ними пред`явлено за місцезнаходженням земельних ділянок , відносно яких існує спір , до Кагарлицького районного суду Київської області . Вважають доводи апеляційної скарги безпідставними, а ухвалу суду законною і обґрунтованою.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 23 травня 2019 року, 13 червня 2019 року за адресами, які були зазначені в матеріалах справи, Заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження від апелянта не надходило. Заяв про причини неявки в судове засідання від сторін до апеляційного суду не надходило.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи , що особи , які приймають участь у справі, належним чином повідомлені про день та час розгляду справи , про причини неявки сторони суд не повідомили , колегія суддів вважає ,що відсутні підстави вважати причини неявки поважними.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 16 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Стаття 30 ЦПК України визначила , що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як зазначено в узагальненні судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року , підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108 - 114 ЦПК України в редакції ,яка діяла до 15 грудня 2017 року ( на даний час ст.ст. 27-30 ЦПК України ) ).

Відповідно до частини 1 статті 114 ЦПК України( ст.30 ЦПК України в редакції чинній на час подачі позову ) , що є спеціальною нормою стосовно статті 27 ЦПК, яка передбачає загальне правило подання позовів за зареєстрованим місцем проживання або перебування відповідача - фізичної особи, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини (виключна підсудність).

Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Такий висновок підтверджується також роз`ясненнями, викладеними у пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Сулу України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", у пунктах 41-43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 01 березня 2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" та пункті 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 07 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" спори, пов`язані із захистом права власності та інших речових прав, розглядаються судами відповідно до визначеної процесуальним законом юрисдикції.

42. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як видно з матеріалів справи, предметом спору є визнання правочинів недійсними, а саме угод про розірвання договорів оренди земельних ділянок, визнання недійними договорів оренди, скасування рішень та записів державного реєстратора .

Земельні ділянки розташовані на території Великопріцьківської сільської ради Кагарлицького району Київської області .

Правила виключної підсудності регулюються ст. 30 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом правил підсудності під час відкриття провадження у справі є безпідставними і необґрунтованими, оскільки в даному випадку діють правила виключної підсудності.

Суд першої інстанції правильно визначився із підсудністю, і, відкриваючи провадження, дотримався вимог процесуального права.

Посилання апелянта на те, що дана справа підсудна Фастівському міськрайонному суду Київської області є безпідставними, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки за правилами підсудності позови що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Інших доводів, які б спростували висновки суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить, а тому підстави відповідно до ст. 375 ЦПК України для скасування ухвали відсутні.

Керуючись ст.ст. 365, 367,369,375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а ;

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю « Агрокомплекс «УЗИН ПЛЮС» залишити без задоволення .

Ухвалу судді Кагарлицького районного суду Київської області від 22 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення буде виготовлений не пізніше 20 червня 2019 року.

Головуючий

Судді