печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

20 травня 2019 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Бортницької В.В.,

з участю секретаря Бондаренко О.В.

справа № 757/35780/18-ц

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2 ,

про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

23.07.2018 ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) через свого представника звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач, ОСОБА_2 ) про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову посилається на те, що 28.12.2007 позивач придбала квартиру АДРЕСА_1 . 28.12.2007 між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено договір іпотеки № PML-015/016/2007, відповідно до якого вона передала квартиру АДРЕСА_1 в іпотеку банку в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № ML-015/016/2007 від 28.12.2007. В подальшому вказана квартира була реалізована на прилюдних торгах. Після реалізації зазначеної квартири на прилюдних торгах 26.10.2012 за згодою нового власника у квартирі АДРЕСА_1 був зареєстрований ОСОБА_2 Позивачем в судовому порядку прилюдні торги щодо реалізації квартири були визнані недійсними, судове рішення набрало законної сили. 23.05.2018 ОСОБА_1 зареєструвала поновлення права власності на квартиру. Однак, відповідач надалі перебуває зареєстрований у зазначеній квартирі не маючи на це відповідних правових підстав, тому позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою судді від 01.10.2018 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням прийнято до розгляду. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

15.02.2019 підготовче провадження у вказаній справі закрито та призначеного справу до судового розгляду по суті.

У заяві поданій до суду представник позивача адвокат Браніцький О.М. просив розглядати справу у його відсутність, вимоги позову підтримує у повному обсязі, проти вирішення справи в заочному порядку не заперечує.

Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою вказаною у позовній заяві, а саме: АДРЕСА_2 . Згідно відповіді Печерської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_2 зареєстрований за вище вказаною адресою (а.с. 50-51). Однак конверти, в яких надсилались повідомлення повертались до суду з відміткою поштового відділення: «За закінченням встановленого строку зберігання». Крім того, судом здійснювались виклики відповідача за іншою адресою можливого проживання, що була вказана позивачем, а саме: АДРЕСА_3 , однак конверти, в яких надсилались повідомлення повертались до суду з відміткою поштового відділення: «За закінченням встановленого строку зберігання». Тобто судом було вжито всіх, передбачених законом заходів для належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи.

За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи в порядку заочного провадження відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, позивач не заперечує щодо такого вирішення справи.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Судом встановлено, що 28.12.2007 між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № ML-015/016/2007, відповідно до якого вона отримала кредит для придбання нерухомого майна.

28.12.2007 позивач придбала квартиру АДРЕСА_1 (далі - квартира) (а.с. 18).

28.12.2007 між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено договір іпотеки № PML-015/016/2007, відповідно до якого вона передала квартиру в іпотеку банку в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № ML-015/016/2007 від 28.12.2007.

На вказану квартиру ПАТ «ОТП Банк» було звернуто стягнення та 07.10.2011 були проведені прилюдні торги з реалізації зазначеної квартири. Переможцем торгів стала ОСОБА_3 . 11.10.2011 головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Магдою С.Г. на підставі протоколу № 1011258/2 був складений акт про продаж квартири на прилюдних торгах. 13.10.2011 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скиба О.В. на підставі акту державного виконавця видав новому власнику свідоцтво про право власності на квартиру.

26.10.2012 за згодою нового власника у квартирі був зареєстрований ОСОБА_2 (а.с. 34).

19.12.2012 Апеляційний суд міста Києва ухвалив рішення у справі № 22-ц/2690/14055/2012 за позовом ОСОБА_1 до ПП «Нива-В.Ш.», Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скиби Олени Вікторівни, КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна», третя особа: ПАТ «ОТП Банк», про визнання результатів прилюдних торгів недійсними.

За змістом рішення було визнано недійсним результат прилюдних торгів, проведених ПП « Нива-В.Ш. » 07.10.2011 з реалізації квартири АДРЕСА_1 , та протокол № 1011258/2 від 07.10.2011 про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна; визнано недійсним свідоцтво від 13.10.2011, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скиба О.В., за реєстровим № 2149 про право власності ОСОБА_3 на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення Апеляційного суду міста Києва від 19.12.2012 залишено без змін Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ (а.с. 42-46).

23.05.2018 ОСОБА_1 зареєструвала поновлення права власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 47).

Згідно з ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Як встановлено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_1 є власником квартири квартиру АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 є невідомою особою позивачу, він не сплачує за житлово-комунальні послуги, а також відповідач відсутній у вказаній квартирі понад шість місяців, що є свідченням підстав для визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України всі судові витрати у розмірі 704,80 грн, понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 141, 258, 264, 265, 268, 273, 280, 281, 282, 352 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва або безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Суддя В. В. Бортинцька