КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8255/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «ВТБ Банк» Шевченка Олександра Володимировича на рішення Шевченківського районного суду м. Києва, постановленого під головуванням судді Юзькової О.Л. 17 грудня 2018 року,у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ банк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання зобов`язань за договором поруки припиненими,

У С Т А Н О В И Л А:

У травні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ПАТ «ВТБ банк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання зобов`язань за договором поруки припиненими.

На обґрунтування позовних вимог вказувала, що 16.07.2007 між позивачем ОСОБА_1 та ВАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є відповідач, був укладений договір поруки № 58П, на забезпечення виконання третьою особою ОСОБА_2 кредитного договору №58П від 16.07.2007.

Вказувала, що порука за даним договором припинилась відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, з огляду на те, що в договорі поруки не встановлено строку, після якого він припиняється.

06.02.2009 ОСОБА_2 порушив свої зобов?язання за кредитним договором, що, в свою чергу, спричинило виникнення зобов?язання повністю повернути кредит відповідно до ч. 5 п.п. 4.4. Кредитного договору № 58П від 16.07.2007, відтак, саме з 06.02.2009 починається шестимісячний строк пред?явлення вимоги до поручителя.

За таких обставин, ОСОБА_1 просила суд визнати зобов?язання за договором поруки № 58П від 16.07.2007, укладеним між нею та ПАТ «ВТБ Банк», за яким поручитель зобов?язався відповідати за порушення зобов?язань ОСОБА_2 . по Кредитному договору № 58П від 16 липня 2007 року, припиненим з 07.08.2009.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ банк», третя особа: ОСОБА_2 , про визнання зобов'язань за договором поруки припиненими - задоволено частково.

Визнано зобов'язання за договором поруки № 58П від 16 липня 2007 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 припиненим.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640, 00 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, уповноважена особа Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «ВТБ Банк» Шевченко О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що із наданого позивачем розрахунку заборгованості за Кредитним договором №58П, прострочені чергові платежі, допущені за період з 06.10.2009 по 02.04.2015 були в подальшому погашені самим Позичальником . І саме тому, шестимісячний строк потрібно відраховувати з моменту отримання Позивачем листа - вимоги №8227/1-2.13 від 29.09.2015.

Вказує, що 21.10.2015 Банк звернувся до Оболонського районного суду м. Києва про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №58П. За таких обставин, Банк вважає що лист - вимога від 10.08.2010 не є підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Звертає увагу суду на те, що на підставі рішення Правління Національного банку України від 18.12.2018 №849-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства «ВТБ БАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 18.12.2018 прийнято рішення №3392 «Про початок процедури ліквідації АТ «ВТБ БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно із зазначеним рішенням, розпочато процедуру ліквідації Акціонерного товариства «ВТБ БАНК» з 19.12.2018 по 18.12.2020 включно та призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «ВТБ БАНК» Шевченку О.В., визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Представник уповноваженої особи Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «ВТБ Банк» Шевченка Олександра Володимировича в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав, викладених в ній.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили.

На підставі ст.. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явилися, оскільки вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовувалось тим, що у договорі поруки не встановлено строку, після спливу якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобов`язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Послався на те, що боржнику та поручителю була направлена банком вимога в 2010 році, а до суду банк звернувся із позовом до поручителя лише в 2015 році, пропустивши шестимісячний строк, передбачений ст.. 559 ч.4 ЦК України, що дає підстави вважати поруку припиненою.

Однак, з таким рішенням суду першої інстанції погодитися не можна, так як суд неповно з'ясував обставини справи, прийшов до висновків, які не відповідають обставинам справи з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь - кого з них окремо.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків (стаття 554 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України ). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлено договором чи законом строк її дії, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.

Судом установлено, що 16 липня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 58П, з метою забезпечення виконання ОСОБА_2 Кредитного договору № 58П, що укладений з банківською установою 16.07.2007.

За умовами договору поруки, укладеного між сторонами, поручитель поручається перед банком за виконання ОСОБА_2 зобов?язань в повному обсязі щодо повернення кредиту у розмірі 60 000,00 доларів США, перерахування плати за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення яких встановлюються кредитним договором № 58П від 16.07.2007 та будь - якими додатковими угодами до нього.

Договір кредиту укладено на період до 16.07.2027 року ( а.с.6)

Як установлено судом, боржник за основним зобов?язанням - ОСОБА_2 належним чином не виконував умови кредитного договору та не здійснював погашення заборгованості в розмірі та строки передбачені кредитним договором.

З наданої представником ПАТ «ВТБ Банк» копії кредитної справи, убачається, що 10.08.2010 Банк дійсно направляв на адресу позичальника та поручителя листи вимоги ( Том І а.с.197-198, 200-201).

У листі на адресу позичальника вказано про порушення умов кредитного договору та наявність заборгованості у загальному розмірі 58 016,01 доларів США та висунуто вимогу в порядку п.п. 4.1,4.4.,6.3,9.1 кредитного договору виконати протягом 30 днів з моменту одержання вимоги зобов?язань за кредитним договором, а саме сплатити заборгованість з повернення суми кредиту в повному обсязі, включаючи нараховані проценти за користування кредитом та штрафні санкції за прострочення виконання зобов?язань.

Поручителю направлено лист з вимогою на підставі п. 9.1 кредитного договору та п.п. 3 та 4 договору поруки в строк до 20 вересня 2009 виконати зобов?язання позичальника, що виникли за кредитним договором, у період з 01 червня 2010 по 10 серпня 2010, в тому числі повністю повернути кредит та нараховані проценти/відсотки за користування кредитом у розмірі та в порядку встановленому кредитним договором, прострочену заборгованість по сплаті відсотків, а також зобов?язання за нарахованими штрафними санкціями у розмірі 58 016,01 доларів США.

Як убачається із матеріалів справи, вимоги про дострокове повернення кредиту отримано як боржником так і поручителем 12.08.2010 (Том І а.с. 199, 202).

Однак, судом першої інстанції при постановленні рішення не враховано, що відповідно до ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції від 06.03.2010р., було зазначено, що якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати який не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів з дати одержання про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Як вбачається із розрахунку заборгованості, який знаходиться в матеріалах справи, за Кредитним договором 58П, прострочені чергові платежі, допущені за період з 06.10.2009 року по 02.04.2015 року були в подальшому погашені самим позичальником, а тому колегія суддів вважає, що вимога за 2010 рік втратила чинність, так як була виконана позичальником.

Шестимісячний строк повинен відраховуватися з моменту отримання позивачем листа - вимоги №8227/1-2.13 від 29.09.2015р. При цьому банк звернувся до Оболонського районного суду м. Києва 21.10.2015р. про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №58П., не пропустивши шестимісячного строку з моменту отримання поручителем вимоги.

Крім того, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про припинення поруки, не врахував, що правовідносини між кредитором , боржником та поручителем існують до 2027 року і припинив поруку не лише щодо строкових платежів, а взагалі.

Таким чином, колегія суддів вважає що лист - вимога від 10.08.2010р. не є підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про припинення поруки, а тому рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «ВТБ Банк» Шевченка Олександра Володимировича задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 рокускасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ банк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання зобов`язань за договором поруки припиненими відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 13 червня 2019 року.

Суддя - доповідач:

Судді: