Номер провадження: 22-ц/813/1489/19
Номер справи місцевого суду: 509/2000/18
Головуючий у першій інстанції Кочко В.К
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 509/2000/18

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Драганової Ю.С.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідачі комунальне підприємство "Великодолинське",

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства "Великодолинське", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, заапеляційною скаргою адвоката Артем`євої Кристини Миколаївни представника ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області, ухвалене у складі судді Кочко В.К. о 15 годині 45 хвилині 27 листопада 2018 року,

встановив:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з КП "Великодолинське" на її користь: 1) - 28 715,00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям належної їй на праві власності квартири; 2) - 20 000 грн. у відшкодування моральної шкоди; 3) - 2 950,00 грн. витрат за проведення експертного дослідження та судові витрати.

ОСОБА_2 обґрунтовує свої вимоги тим, що вона є співвласником квартири, яка розташована за адресою - АДРЕСА_1 .

02.03.2018 року відбулося затоплення вищевказаної квартири, що спричинило здійснення витрат майнового характеру та завдання немайнової шкоди. Відповідач відмовився добровільно компенсувати шкоду. Внаслідок протиправної поведінки відповідача вона зазнала страждань, а тому вимушена була звернутися до суду за захистом своїх прав.

У судовому засіданні представник позивачка та її представник - ОСОБА_3 . підтримали позовні вимоги в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідача - Лук`ян С.Г. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог за викладених у наданому до суду відзиві.

Представник третьої особи - Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області у судове засідання не з`явився. Надав заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, справу розглянути без його участі.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 27.11.2018 р. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до КП "Великодолинське", третя особа - Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позов ОСОБА_2 є безпідставним. А тому задоволенню не підлягає(а. с. 207 - 210).

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на помилковість висновку суду першої інстанції про те, що відповідач не надає послуги з ремонту зливової каналізації. Житловий будинок знаходиться на балансі відповідача, він займається його утриманням, а тому повинен нести відповідальність за завдану їй шкоду.

Апелянт та її представник - ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Відзив КП «Великодолинське» на апеляційну скаргу мотивовано тим, що апелянтом не доведено наявності вини підприємства у завданні шкоди. Позивачка не довела, що саме комунальне підприємство не зробило або зробило неякісно, що у свою чергу спричинило нанесення збитків ОСОБА_2 , враховуючи перелік послуг, які надаються його мешканцям з утриманням будинку.

Представник КП «Великодолинське» Лук`ян С.Г. у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав, вказаних у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник третьої особи Новічкова О.В. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Колегія суддів не погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції. Вважає, що суд першої інстанції на підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів невірно встановив обставини по справі, дійшов неправильного вищезазначеного висновку про відмову у задоволенні позову. Висновки суду не відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст. 151 ЖК України, ст. ст. 1, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») та процесуального (ст. ст. 76 81, 263, 264 ЦПК України) права.

На підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Балансоутримувачем житлового будинку, який знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 а (далі Житловий будинок) є - комунальне підприємство "Великодолинське".

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.03.2007 року ОСОБА_2 належить 1/4 частина квартири, яка знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 (далі Квартира) (а. с. 17, 18).

Відповідно до Договору 5/243 від 25.12.2011 року, укладеного між КП «Великодолинське» та ОСОБА_2 , між сторонами існують правовідносини з приводу надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території (а. с. 19 - 20).

Відповідно до п. 15.3 вказаного Договору КП «Великодолинське» зобов`язалося утримувати внутрішньо-будинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень у наданні послуг у строки, встановлені законодавством.

Згідно із п. 15.7 вказаного Договору КП «Великодолинське» зобов`язалося своєчасно проводити підготовку будинків і технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Пунктом 17 вказаного Договору передбачено, що КП «Великодолинське» несе відповідальність за неналежне надання або ненадання послуг, що привело до заподіяння збитків майну та або приміщенню споживача, шкоди його життю чи здоров`ю, шляхом відшкодування збитків.

02.03.2018 року відбулось залиття квартири, про що 12.03.2018 року був складений Акт про залиття квартири, підписаний комісією у складі представників КП "Великодолинське", а саме: начальника дільниці - ОСОБА_5 , майстра дільниці - ОСОБА_6 , депутата по кругу №18 АДРЕСА_3 . Великодолинське - ОСОБА_7 , з якого вбачається, що 03 березня 2018 року у смт. Великодолинське АДРЕСА_1 , яка розташована на п`ятому поверсі п`ятиповерхового будинку, сталося затоплення квартири талими водами. В результаті затоплення сталося часткове обвалення стелі у передпокої, залито у передпокої вмонтований шаф, у дитячій кімнаті у кутку стіни та навколо віконного отвору - вогкість, у кухні по стіні текла вода, в тамбурі замкнула електропроводка, в результаті, чого відсутнє світло у передпокої, кухні, вітальні, дальній кімнаті (а. с. 21).

У доповненні до вказаного Акту про затоплення квартири талими водами (а. с. 22) вказано, що 03 березня бригада слюсарів КП «Великодолинське» під керівництвом начальника дільниці ОСОБА_5 прибула до будинку для усунення потоку води з даху, так як зливова труба була замерзлою. Слюсарі вивели іншу трубу для стоку води.

Відповідно до Звіту № 04/18 про незалежну оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_4 , загальною площею - 74,9 кв. м., житловою площею - 49,1 кв. м., внаслідок затоплення талими водами з покрівлі за адресою - АДРЕСА_2 , розмір матеріального збитку становить - 28 715,00 грн. (а. с. 36 - 61).

Наявність факту залиття квартири не є предметом доказування по даній справі. Відповідач визнав наявність факту залиття квартири (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

24.04.2018 року ОСОБА_2 подала на адресу директора КП «Великодолинське» претензію, якою вона просила добровільно компенсувати завдану затопленням квартири шкоду (а. с. 32).

Відповідь КП «Великодолинське» на претензію ОСОБА_2 від 24.04.2018 року була надана 17.05.2018 року, в якій вимоги претензії було відхилено з підстав не зазначення повної інформації в претензії, надання неналежної оцінки вартості матеріального збитку (а. с. 33, 34).

По справі судова будівельно-технічна экспертизане проводилась.

Між сторонами склалися деліктні правовідносини з приводу відшкодування шкоди, завданої неналежним виконанням послуг з утримання житлового будинку.

Порядок виконання житлових послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон), нормами Цивільного Кодексу України.

Відповідно до ст. 1 Закону житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Даним Законом визначено, що Виконавець комунальної послуги зобов`язаний:

1) забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів;

2) готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором;

3) без додаткової оплати надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості та іншу інформацію, передбачену законодавством;

4) своєчасно проводити підготовку об`єктів житлово-комунального господарства до експлуатації в осінньо-зимовий період;

5) розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг;

6) вживати заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством;

7) виплачувати споживачу штраф за перевищення встановлених строків проведення аварійно-відновних робіт у розмірі, визначеному законодавством;

8) своєчасно реагувати на виклики споживачів, підписувати акти-претензії, вести облік вимог (претензій) споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг;

9) своєчасно та власним коштом проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з наданням комунальних послуг, що виникли з його вини;

10) у разі укладення індивідуальних договорів про надання комунальних послуг здійснювати розподіл загальнобудинкового обсягу послуг між співвласниками багатоквартирного будинку у передбаченому законодавством та договором порядку;

11) інформувати споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховному Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», з подальшими змінами та доповненнями, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Як зазначено в п. 3 постанови Пленуму Верховному Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 р., під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Цивільно-правова відповідальність за завдану моральну шкоду настає при наявності протиправної поведінки заподіювача шкоди, встановлення причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою, вини заподіювача.

Як зазначено в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

За правилами, передбаченими п. п. 2, 2.3.7, 4.5 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 р., зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 р. за № 927/11207 (далі Правила), технічне обслуговування жилих будинків комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання.

Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби.

Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо.

Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків.

Технічне обслуговування жилих будинків включає технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації.

При огляді водовідвідних улаштувань з особливою увагою потрібно проконтролювати справність і чистоту жолобів та водоприймальних лійок, стан водовідвідних пристроїв після злив. Огляд водовідвідних улаштувань повинні виконувати особи, які мають спеціальну підготовку. Несправності водовідвідних пристроїв усуваються в терміновому порядку.

Внутрішні стоки з дахів повинні безперебійно відводити дощові води і талі води.

Перед настанням морозів і після танення снігу необхідно прочищати верхні ділянки стояків внутрішніх водостоків. Прочищення з дахів роблять йоржем (круглою щіткою), прикріпленим до довгої тички. Нижні ділянки стояків прочищають через ревізії.

Враховуючи встановлені по справі обставини та відповідні їм норми права, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу завдані збитки та відшкодувати завдану моральну шкоду, оскільки шкоди завдано позивачу внаслідок неналежного утримання КП «Великодолинське» житлового будинку, який знаходиться на його балансі, яке полягає в неналежному утриманні внутрішньобудинкових мереж в належному технічному стані та неналежному здійсненні контролю за технічним станом інженерного обладнання будинку, несвоєчасної та неякісної підготовки будинку і технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Аналізуючи встановлені по справі обставини, колегія суддів вважає доведеним наявність причинно-наслідкового зв`язку між несправністю (недостатньою прохідністю зливної труби) і виникненням в результаті цього затоплення квартири позивачки та відповідно нанесенням їй матеріальних збитків у розмірі - 28 715,00 грн..

Пошкодженням належного позивачці майна останній завдано моральної шкоди. Крім того, позивачка зазнала моральних страждань, необхідності докладання додаткових зусиль для відновлення попереднього становища.

Виходячи з характеру правопорушення (відсутність умислу), глибини та обсягу душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, враховуючи вимоги розумності, достатності та справедливості, колегія суддів приходить до висновку, що у якості відшкодування моральної шкоди необхідно стягнути з відповідача грошову суму в розмірі 3 000,00 грн..

Таким чином, доводи апеляційної скарги про доведеність вини відповідача у заподіянні позивачу шкоди внаслідок залиття належної їй квартири знайшли своє підтвердження, оскільки у деліктних зобов`язаннях діє презумпція вини. Відповідач не надав доказів, які б спростовували наявність його вини у залитті квартири позивачки.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що до тарифу вартості комунальних послуг не включено витрати з утримання зливової труби, виходячи з того, що КП «Великодолинське» є балансоутримувачем жилого будинку. Відповідно до положень вищевказаного Порядку воно зобов`язано утримувати в належному стані стояки внутрішніх водостоків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову за вищевказаного обґрунтування.

Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України необхідно стягнути КП «Великодолинське» на користь ОСОБА_2 судові витрати (сплачений за подання позову та апеляційної скарги судовий збір 2 809,00 грн. та витрати на правову допомогу 5 500,00 грн.) пропорційно задоволеним позовним вимогам (65%) у розмірі - 5 400,00 грн. = (2 809,00 грн. + 5 400,00 грн.) х 65%.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Артем`євої Кристини Миколаївни представника ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 листопада 2018 року- скасувати. Ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 до комунального підприємства "Великодолинське", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства "Великодолинське" (67832, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Соборна, 1-А, код ЄДРПОУ - 37645142) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) відшкодування матеріальної у розмірі 28 715 (двадцять вісім тисяч сімсот п`ятнадцять) грн. 00 коп. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп., разом стягнути 31 715 (тридцять одна тисяча сімсот п`ятнадцять) грн. 00 коп..

В решті позову - відмовити.

Стягнути з комунального підприємства "Великодолинське" (67832, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Соборна, 1-А, код ЄДРПОУ - 37645142) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 5 400 (п`ять тисяч чотириста) грн. 00 коп..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 10 травня 2019 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе