справа № 166/202/19
провадження № 2/166/86/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року смт. Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Лозицького С.О.

за участю секретаря Тарасюка О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Ратнівської районної державної адміністрації Прокоп`євої Світлани Йосипівни про зняття заборони на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно Ратнівської районної державної адміністрації Прокоп`євої С.Й. про зняття заборони на нерухоме майно.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 08.02.2008 року, він є власником земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 , яка знаходиться в АДРЕСА_1 .

Під час підготовки документів для продажу було встановлено, що на належну йому земельну ділянку 07.07.2010 року було накладено заборону на відчуження на підставі постанови слідчого прокуратури Луцького району Волинської області про накладення арешту на майно, що підтверджується інформацією з Єдиного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 21.01.2019 року №153318151.

Окрім того, згідно данного витягу власником його земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 , яка знаходиться в с. Підгайці Луцького району Волинської області та на яку накладено заборону відчуження зазначений ОСОБА_2 .

Зазначив, що рішенням державного реєстратора від 21 січня 2019 року № 45138780 йому було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень у зв`язку із наявністю суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме: згідно договору купівлі-продажу від 28.12.2007 року № 5181 та відомостей з ДЗК земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 , що не відповідає інформації з ДРРП на нерухоме майно, згідно якої на об`єкт нерухомого майна з цим кадастровим номером накладено обтяження за іншим суб`єктом.

Зазначив, що заборона на відчуження належної йому земельної ділянки була накладена слідчим прокуратури в межах кримінального провадження. За наслідками розгляду даної кримінальної справи вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 червня 2011 року по справі № 1-141/11 було знято арешт на земельні ділянки, зокрема і тієї власником якої є ОСОБА_2 . Проте на підставі даного вироку державний реєстратор не зняв заборону на відчуження належної йому земельної ділянки, оскільки згідно даного вироку не можливо ідентифікувати земельну ділянку (не вказано кадастровий номер земельної ділянки з якої згідно судового рішення було знято арешт).

Вважає, що обтяження майна, зокрема земельної ділянки, зареєстровано помилково, безпідставно та необґрунтовано, а також порушує його права як власника, тому просить Суд зняти заборону на належну йому на праві власності земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 , яка знаходиться в с АДРЕСА_1 Луцького району Волинської області.

Позивач звернувся до суду із письмовою заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, скерувала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Ратнівського районного суду від 13.02.2019 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ратнівського районного суду від 13.03.2019 року клопотання Позивача задоволено та зобов`язано Луцьку місцеву прокуратуру Волинської області надати належним чином завірену копію постанови слідчого Кузьміча Р.В. б/н від 07.07.2010 року про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 в межах кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_3

26.03.2019 року до суду від Луцької місцевої прокуратури Волинської області надійшов лист, в якому зазначено, що надати суду належним чином завірену копію постанови слідчого Кузьміча Р.В. б/н від 07.07.2010 року про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 в межах кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_3 немає можливості.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які Позивач послався, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, подані на підтвердження таких, з врахуванням вимог процесуального закону про належність та допустимість таких доказів, Суд дійшов висновку про підставність позовних вимог, з огляду на наступне:

Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 08.02.2008 року, власником земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 , яка знаходиться в с АДРЕСА_1 району АДРЕСА_1 області є ОСОБА_1 .

Право власності на дану земельну ділянку перейшло до Позивача на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 грудня 2007 року № 5181, посвідченого приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Ходачинською Ніною Іванівною. Відповідно до якого ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_1 прийняв у власність земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 , яка знаходиться в АДРЕСА_1 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, від 21.01.2019 року, вбачається, що на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 , яка знаходиться в с АДРЕСА_1 Луцького району Волинської області, накладено обтяження на підставі постанови слідчого прокуратури Луцького району про накладення арешту на майно від 07.07.2010 року. Згідно даної інформації, власником вказаного у забороні нерухомого майна зазначений ОСОБА_2 , який на момент винесення постанови слідчим прокуратури вже не був власником вказаної земельної ділянки.

Крім того, вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 червня 2011 року по справі № 1-141/11 було знято арешт, накладений на земельні ділянки (зокрема, і на земельну ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_1 району та власником якої вказано ОСОБА_2 ). Проте на підставі даного вироку державний реєстратор не зняв заборону на відчуження належної йому земельної ділянки, оскільки згідно вироку не можливо ідентифікувати земельну ділянку (не вказано кадастровий номер земельної ділянки з якої згідно судового рішення було знято арешт), що підтверджується рішенням державного реєстратора від 21 січня 2019 року № 45138780.

Так, рішенням державного реєстратора від 21 січня 2019 року № 45138780 Позивачу було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень у зв`язку із наявністю суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме: згідно договору купівлі-продажу від 28.12.2007 року № 5181 та відомостей з ДЗК земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 , що не відповідає інформації з ДРРП на нерухоме майно, згідно якої на об`єкт нерухомого майна з цим кадастровим номером накладено обтяження за іншим суб`єктом.

Право приватної власності Позивача на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 , яка знаходиться в с АДРЕСА_1 Луцького району Волинської області підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 28 грудня 2007 року № 5181, посвідченого приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Ходачинською Ніною Іванівною та державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 08.02.2008 року.

Існування заборони на нерухоме майно перешкоджає Позивачу розпоряджатися своїм майном.

Згідно із статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини першої статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності згідно із ч.1 ст.321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.

Відповідно до Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. за № 31/5 (чинного на момент накладення заборони) - Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна, вилучення записів про заборони.

Згідно п.4 ч.1ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації прав підлягають заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно та інші обтяження.

Ст.1 протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що обтяження майна, зокрема земельної ділянки, яка розташована в АДРЕСА_1 Луцького району Волинської області та належить Позивачу, зареєстровано помилково.

Таким чином, заборона на земельну ділянку, яка розташована в с АДРЕСА_2 Підгайці Луцького району Волинськоїобласті та належить Позивачу на праві приватної власності, порушує його права та законні інтереси, оскільки унеможливлює переоформлення, користування та розпорядження даним майном і тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 206, 229, 247, 263- 265 ЦПК України, ст. ст. 316, 319, 321, 391 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити повністю.

Зняти заборону на належну ОСОБА_1 на праві власності земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: с АДРЕСА_1 Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до ч.1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Лозицький С.О.