У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання - Бомбушкар В.П.

заявника- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення старшого державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Хайнас Р.М., -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатськї області зі скаргою на дії та рішення старшого державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Хайнас Р.М., яку мотивує тим, що 12.11.2018 року йому було вручено постанову від 07.11.2018 року винесену старшим державним виконавцем Хайнас Р.М. відділу ДВС у Закарпатській області, згідно якої на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 59186,00 грн. за невиконання рішення суду в результаті якого утворилася заборгованість зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки. Скаржник вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки при винесенні постанови не було враховано тієї обставини, що він утримувався під вартою в УВП №9 з серпня 2012 року до червня 2017 року, що унеможливлювало сплачувати заборгованість. А тому просить суд визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Хайнас Р.М. та скасувати постанову старшого державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Хайнас Р.М. від 07.11.2018 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив задовольнити скаргу з підстав, наведених у ній.

Представник Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, 19.01.2011 року Апеляційним судом Закарпатської області видано виконавчий лист № 2п-4496 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 500 грн. на кожну дитину.

Відповідно до ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

07.11.2018 року старшим державним виконавцем Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області у виконавчому провадженні № 24014080 з виконання вищевказаного виконавчого листа винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 50% від суми заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки.

В той же час як підтверджено згідно довідки ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9) від 24.01.2019 року № 12/315, та пояснень ОСОБА_1 в суді, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримувався в Закарпатській установі виконання покарань (№9) з 10.08.2012 року по 30.06.2015 року та з 28.02.2016 року по 09.06.2017 року, а з 09.06.2017 року щодо нього було змінено запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, що не було враховано державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови.

Суд вважає, що в даному випадку не сплата аліментів не свідчить про ухилення боржника від їх сплати, а виникнення заборгованості зі сплати аліментів пов`язане із об`єктивною неможливістю ОСОБА_1 сплачувати аліменти, оскільки останній перебував під вартою в Закарпатській УВП №9 та до роботи не залучався, доходів не мав.

При цьому суд виходить з того, що статтю 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено частиною чотирнадцятою на підставі ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» №2475-VIII від 03.07.2018. Норма набрала чинності 28.08.2018 р.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Отже, до 28.08.2018 р. наявність заборгованості по сплаті аліментів не була підставою для притягнення до відповідальності у виді накладення штрафу згідно ЗУ «Про виконавче провадження».

Трирічний строк сукупної заборгованості по сплаті аліментів слід обчислювати, починаючи саме з 28.08.2018 р. Законні підстави для поширення дії ч.14 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» на заборгованість, яка існувала до 28.08.2018 р. відсутні.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до ч.4 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини девятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред"явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Однак, наведену норму слід розуміти так, що строк заборгованості зі сплати аліментів для цілей передбачених ч.14 ст. 71 Закону обчислюється з дня пред"явлення виконавчого документа до примусового виконання, однак, в будь-якому випадку не раніше 28.08.2018 р.

Крім того, ч.4 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» у наведеній редакції також набрала чинності 28.08.2018 р. після внесення змін на підставі ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання».

Отже, державний виконавець не врахував дію Закону в часі, безпідставно поширивши його дію на відносини, які існували до набрання ним чинності, чим погіршив становище боржника у виконавчому провадженні.

При таких обставинах є всі підстави вважати, що рішення державного виконавця про накладення на скаржника штрафу є неправомірним та таким, що порушує його права та інтереси.

Відповідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Вимогами ч.2 ст.451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов"язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

В частині заявленої у скарзі вимоги , щодо врегулювання законним шляхом питання погашення заборгованості , то така до задоволення не підляга,є оскільки питання щодо розстрочення суми заборгованості за аліментами вирішується у позовному провадженні.

А тому на підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що вимоги скарги є обгрунтованими і підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 258, 259, 261, 352-355 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення старшого державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Хайнас Р.М. - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Хайнас Р.М. при винесенні постанови від 07.11.2018 року.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Хайнас Р.М. від 07.11.2018 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 59186,00 грн.

В задоволенні інших вимог скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.А. Придачук