ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/3664/18Головуючий у 1-й інстанції Грицак Р.М.
Провадження № 22-ц/817/507/19 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Хома М. В.,

з участю секретаря - Кантицької О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу №607/3664/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 5 березня 2019 року, ухваленого суддею Грицак Р.М., повний текст рішення складений 15 березня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ОСОБА_4 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , у якому після уточнення позовних вимог, просила відповідачів не чинити їй перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом доступу до неї та надати ключі від вхідних дверей.

В обґрунтування позову ОСОБА_4 посилається на те, що 25 жовтня 2017 року вона придбала у ТзОВ «Кредекс Фінанс» за договором купівлі - продажу двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . На момент укладання договору покупцем було з`ясовано, що продавець - ТОВ «Кредекс Фінанс» є законним власником житлового приміщення та вправі його продати, так як відсутні будь-які обтяження щодо нього. Договір було підписано сторонами та посвідчено приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ломакіною Л.В. За куплену квартиру нею було оплачено усі необхідні збори і митні й нотаріальні платежі та здійснено реєстрацію прав власності у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому вона є законним, добросовісним і належним власником спірної квартири. Однак відповідачі, які є колишніми власниками житла перешкоджають здійсненню її прав щодо володіння, користування та розпорядження вказаною квартирою. Зокрема, не надають їй ключів від вхідних дверей квартири та не впускають її до житла, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 5 березня 2019 року позовні вимоги задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_4 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 та надати ключі від вхідних дверей вказаного житлового приміщення.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 704,80 грн. судового збору у рівних частках по 294 грн. 93 коп. з кожного.

В апеляційні скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 просять скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду від 5 березня 2019 року та постановити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянти зазначили, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що при державній реєстрації права власності на підставі договору іпотеки нотаріусом було порушено норми постанови КМУ від 25 грудня 2018 року №1127, а саме як вбачається із витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.10.2017 року, в розділі підстави виникнення права власності не містять завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові з доказами її надсилання та отримання останніми.

Свідоцтвами нотаріуса від 12.04.2017 № 261, №262, №263 та № 264 на підставі статті 84 Закону України «Про нотаріат» засвідчено факт передачі від TOB «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , заяв, які містили відомості про вимогу щодо усунення порушень. Особливу увагу звертаю суду, що нотаріус посвідчив передання вказаної вимоги ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Аналогічним чином він посвідчив і передачу вимоги відповідачам у даній справі, якої не отримували.

Пунктом 61 Порядку № 1127 передбачено вичерпний, безальтернативний перелік документів, що підлягають поданню для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки.

TOB «Кредекс Фінанс» не було подано усіх необхідних документів, передбачених пунктом 61 Порядку.

Державним реєстратором Тернопільської філії комунального підприємства "Центр реєстрації прав" Корецької районної ради Рівненської області Музикою І.Є. не враховано відсутність повного переліку документів, необхідних для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, натомість прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №37628195 від 18.10.2017р.

Також, як вбачається із іпотечного договору, іпотечне застереження у ньому відсутнє, окремого договору сторони не укладали (ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку»), а тому прийняття рішення реєстратором про державну реєстрацію права власності як такого, що виникає на підставі договору іпотеки, є протиправним.

Крім наведеного вище, п. 5.4.1. іпотечного договору передбачено, що у випадку набуття права звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодавці передають у власність іпотекодержателю предмет іпотеки. Ціна придбання визначається шляхом експертної оцінки предмету іпотеки на день придбання.

Обов`язковою до застосування є ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», згідно якої, іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки, іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя..

В той же час, такої експертної оцінки TOB «Кредекс фінанс» проведено не було, відповідно і не можна встановити, яку ж суму боргу було погашено за рахунок предмету іпотеки. Тобто, порушено не тільки п. 5.4.2. Іпотечного договору, а й ст. 37 Закону України «Про іпотеку», що є неприпустимим.

Також, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, щодо прийняття заяви про уточнення позовних вимог, шляхом відмови від частини позову.

Як вбачається, із обґрунтування заяви про часткову відмову від позову так і з обґрунтування первісного позову, у них відсутні посилання на те, що відповідачами чиняться перешкоди позивачу, не вказано, які саме це перешкоди, в чому вони полягають, в який спосіб відповідачі чинять перешкоди та як часто вони їх чинять. Крім того, позивачем не вказано, які заходи вона вживала для встановлення наявності таких перешкод, коли та в який спосіб, яким чином це підтверджено.

ОСОБА_4 подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 у якому зазначила, що суд здійснює розгляд справи у рамках заявленого предмету спору, який розглядається між сторонами та не може надавати оцінки порушенню прав ОСОБА_1 , які мали місце в момент державної реєстрації квартири АДРЕСА_1 на підставі іпотечного договору за TOB «Кредекс Фінанс» від 18.10.2017р., позаяк дані обставини не стосуються справи № 607/3664/18, а є предметом дослідження іншої цивільної справи за № 607/20777/18 за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора «Центр реєстрації прав» про скасування реєстрації.

Спори що виникають між ОСОБА_1 та TOB «Кредекс Фінанс» чи державним реєстратором «Центр реєстрації прав», - не є предметом розгляду справи №607/3664/18, а TOB «Кредекс Фінанс» та державний реєстратор «Центр реєстрації прав» не є сторонами цієї справи.

Також, апелянти у поданій ними апеляційній скарзі зазначають, що позивачем було змінено предмет позову з посиланням на п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України. Однак дані твердження спростовуються пунктом 1 частини 2 статті 49 ЦПК України де передбачено право позивача відмовлятися від позову (всіх або частини позовних вимог), на будь-якій стадії судового процесу.

ОСОБА_4 була готовою повністю відмовитись від усіх позовних вимог у випадку надання їй відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ключів від спірної квартири, однак останні не забажали добровільно надати доступу до приміщення власнику, відтак, вона була змушеною підтримати позовні вимоги у частині щодо усунення перешкод у користуванні її власністю - квартирою АДРЕСА_1 зі сторони відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у спосіб - зобов`язати останніх не чинити перешкод у доступі та надати ключ від вхідних дверей.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України зазначена справа відноситься до малозначних.

Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку, передбаченому ст. 369 ЦПК України.

Дослідивши докази у справі у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 як новий власник квартири позбавлена можливості користуватися своєю власністю, оскільки попередні власники, які втратили право власності на житло, відмовляються надавати ключі від вхідних дверей вказаного житлового приміщення.

Даний висновок суду першої інстанції є обґрунтованим виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 18 грудня 2006 року між ВАТ «Кредобанк» та ОСОБА_5 , укладено договір кредиту №388/2006, за умовами якого банк надав позичальнику ОСОБА_5 кредит в сумі 40 000 доларів США для реконструкції квартири по АДРЕСА_1 , із сплатою 12,5% річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення до 17 грудня 2021 року. (т.1 а.с.64)

В забезпечення виконання умов кредитного договору між ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ВАТ "Кредобанк" укладено договір іпотеки від 19.12.2006, відповідно до умов якого в іпотеку банку було передано двокімнатну квартиру за АДРЕСА_1 , загальною проектною площею 67,1 кв. м, житловою 23,1 кв. м по АДРЕСА_1 . Вказана квартира належала ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 23.06.1993 Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації (т. 1 а.с.61-62).

06.10.2010 між ПАТ "Кредобанк" та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Кредекс Фінанс» набуває право вимоги до боржника кредитора - ОСОБА_5 , згідно кредитного договору від 18.12.2006 року.

25.01.2012 між ПАТ "Кредобанк" та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір відступлення права за іпотечним договором, відповідно до якого ПАТ "Кредобанк" відступив, а ТОВ «Кредекс Фінанс» набув права первісного іпотекодержателя за договором іпотеки від 19.12.2006 року. (т.1 а.с.72)

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . (т.1 а.с.160)

25 жовтня 2017 року між ТзОВ "Кредекс Фінанс", ідентифікаційний код за (Продавець) в особі уповноваженого представник Заставної О.В., та з другої сторони - гр. ОСОБА_4 «Покупець» укладено договір купівлі- продажу квартири, який був посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ломакіною Л.В. та зареєстровано в реєстрі за №1113.

Згідно п. 1 вказаного договору купівлі - продажу квартири, Продавець передає у власність, а Покупець приймає відповідно до умов цього договору нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що має наступні характеристики: складається із двох житлових кімнат; загальною площею - 67,1 м2, житловою площею - 23,1 м2, надалі за текстом цього договору іменується Квартира, та сплачує грошову суму відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 2 цього ж договору, відчужувана квартира належить Продавцю на праві власності на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер: 100689326, сформованим 18 жовтня 2017 року ОСОБА_6 ., Тернопільська філія комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області. Реєстрація права власності на квартиру проведена 16 жовтня 2017 року ОСОБА_6 , Тернопільська філія комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області, Тернопільська обл.; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності: 22880552.

Згідно п.п. 3,4 Договору, ринкова вартість квартири, згідно звіту про оцінку майна ідентифікатор за базою ФДМУ 22017 1023-33, складеного ТОВ «Атлант-Укргруп», оцінювач ОСОБА_7 , (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №699/16, виданий ФДМУ 13 вересня 2016 року, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача НОМЕР_2 , видане ФДМУ 18 червня 2016 року), з датою оцінки 23 жовтня 2017 року та становить 278 292, 00 (двісті сімдесят вісім тисяч двісті дев`яносто дві гривень 00 коп.) без ПДВ. За домовленістю сторін продаж вчинено за 278 292, 00 (двісті сімдесят вісім тисяч двісті дев`яносто дві гривні 00 коп.) без ПДВ, які сплачені покупцем на рахунок продавця до оформлення цього договору.(т.1 а.с. 9-10)

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №101524522 від 25.10.2017 року, ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1 , що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 (т.1 а.с.11).

24.01.2018 ОСОБА_4 направлено на адресу відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 письмові вимоги про звільнення квартири АДРЕСА_1, що знаходиться в будинку АДРЕСА_1 . (т.1 а.с.13-15)

Згідно акту обстеження житлових умов про фактичне проживання, складеного 28.01.2019 року ПП «ЛЮКС ЖИТЛО-1», вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . проживають в даній квартирі без реєстрації (а.с.85,т.2). Даний факт не заперечується відповідачами та підтверджується повідомленнями відділу обліку та моніторингу УДМВС у Тернопільській області (т.2, а.с.83-84а).

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Конституцією України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.(ст. 41).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суб`єктами права приватної власності, згідно ст. 325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. (стаття 150 ЖК України)

Статтею 155 ЖК України передбачено, що, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.

Відповідно до ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16.

Не заслуговують на увагу посилання апелянтів про те, що ОСОБА_4 неправомірно набула права власності на квартиру АДРЕСА_1, що знаходиться у будинку АДРЕСА_1 , оскільки було порушено порядок проведення державної реєстрації спірної квартири на підставі іпотечного договору за ТОВ "Кредекс фінанс" 18.10.2017 року та подальший продаж даної квартири ОСОБА_4 25.10.2017 року.

Суд здійснює розгляд справи у рамках заявленого предмету спору. (ст. 13,ч.1ЦПК України).

Спори, що виникають між ОСОБА_1 та ТОВ "Кредит Фінанс" чи державним реєстратором "Центр реєстрації прав" - не є предметом розгляду даної справи. На час розгляду як судом першої інстанції, так і апеляційної відповідачами не було подано жодних доказів щодо визнання недійсною державну реєстрації спірної квартири за ТОВ "Кредекс фінанс", а також неправомірність укладення договору купівлі - продажу між "Кредекс фінанс" та ОСОБА_4

Із матеріалів справи вбачається, що спір стосовно державної реєстрації спірної квартири є предметом дослідження іншої цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора, КП " Центр реєстрації прав" в особі Тернопільської філії комунального підприємства " Центр реєстрації прав", що стверджується долученою до матеріалів справи копії позовної заяви (а.с.146-156, т.1).

Також надуманими є твердження апелянтів про те, що судом не взято до уваги, що продаж спірної квартири відбувся без експертної оцінки предмету іпотеки і тому неможливо встановити, яку ж суму боргу було погашено за рахунок предмету іпотеки.

Як вбачається із матеріалів справи ТзОВ "Кредекс фінанс" здійснив оцінку майна, що підтверджується звітом, реєстраційний номер НОМЕР_3 , (т. 1 а.с.89-99), який був предметом дослідження у суді першої інстанції, що ринкова вартість об`єкта склала без ПДВ 278292 грн. Також дана сума зафіксована у п.п. 3, 4 Договору купівлі-продажу квартири від 25.10.2017 року, укладеного між ТОВ "Кредекс фінанс" та ОСОБА_4 .

Що ж стосується посилання апелянтів про те, що позивачем неправомірно було змінено предмет позову і суд першої інстанції у порушення норм процесуального права задовольнив дані зміни, то тут можна зазначити наступне.

Пунктом 1, ч. 2 ст. 49 ЦПК України передбачено право позивача відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), на будь якій стадії судового процесу.

За загальним правилом власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є пропорційним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Враховуючи те, що відповідачі користуються спірною квартирою без будь-яких правових підстав, вони створюють власнику квартири перешкоди у користуванні нею. Відповідачами у суді першої інстанції не заперечувався факт чинення ними перешкод в користуванні квартирою новому власнику - позивачці. Сам по собі факт проживання відповідачів у квартирі і є свідченням того, що позивачка позбавлена можливості доступу до свого житла і чим порушується її право як власника. Позивачкою був врахований той факт, що відповідачі на даний час не мають іншого житла, тому, щоб їх не виселяти ( по їх проханню) дозволила тимчасово користуватись ним, але щоб і вона мала доступ до квартири, тому звернулась до суду за захистом свого порушеного права. Цим спростовуються доводи апелянтів щодо виходу суду за межі позовних вимог.

У відповідності до вимог ст. 77 ч.4 ЦПК України суд першої інстанції вірно не взяв до уваги і не надав оцінки щодо ухвали Тернопільського міськрайонного суду у справі за № 607/23046/18 від 15.11.2018р. про зобов`язання слідчий орган вчинити дії.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формування рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі змісту статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі "Проніна проти України").

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Ураховуючи наведене та положення ст. 375 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки ухвалою суду апеляційної інстанції від 24 квітня 2019 року було зупинено виконання оскаржуваного рішення суду першої інстанції до закінчення його перегляду в апеляційному порядку, а колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для скасування судового рішення, яке переглядалось, тому виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 5 березня 2019 року підлягає поновленню.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесеними у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 274, 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 5 березня 2019 року залишити без змін.

Поновити дію рішення Тернопільського міськрайонного суду від 5 березня 2019 року.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесеними.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 21 травня 2019 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: С.І. Дикун

М.В.Хома