Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.

при секретарі Кравченко А.С.,

за участю сторін:

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» Дацюка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення з позивача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» судових витрат,-

в с т а н о в и в :

03 січня 2019 року представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про стягнення з позивача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» судових витрат понесених відповідачем у зв'язку із наданням правничої допомоги у розмірі 8 000 грн.

Заяву мотивує тим, що 30.11.2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_7 про надання доступу до інженерних мереж з метою усунення аварійної ситуації та надання гарячого водопостачання залишено без розгляду, а тому позивачем у справі мають бути відшкодовані понесені відповідачем витрати на правову допомогу (а.с. 91-92).

30.01.2019 року та 20.02.2019 року представником позивача Дацюком І.І. подавались клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу з проханням відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що відповідач по справі не надав доступу до інженерного обладнання будинку з метою усунення аварійної ситуації, про що свідчать матеріали справи, на приписи ЖЕД-407 відповідач не реагував, що стало причиною звернення до суду, на даний час гаряче водопостачання мешканцям квартир не відновлено. КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» було належним позивачем по справі та мало законні підстави для пред'явлення вказаної позовної заяви до суду, позов був обґрунтований. Поданий представником відповідача звіт про надані послуги не можна взяти до уваги через відсутність адвокатських запитів у матеріалах справи на підтвердження їх пов'язаності з підготовкою до розгляду справи, крім того, вони за своїм змістом є ідентичні; вказані до стягнення суми є необґрунтованими та завищеними, не зазначено кількість витраченого часу при наданні правової допомоги (а.с. 116-121).

В судовому засіданні відповідач та його представник ОСОБА_2 підтримали вимоги заяви та просили її задовольнити.

Представник позивача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 755/10419/18 за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_7 про надання доступу до інженерних мереж з метою усунення аварійної ситуації та надання гарячого водопостачання.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2018 року задоволено заяву представника позивача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» Дацюка І.І. про залишення без розгляду позовної заяви у вищевказаній справі № 755/10419/18 (а.с. 88, 89).

Відповідно положень ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідачем подано копії договору № 13 про надання правової допомоги від 23.08.2018 року укладеного з адвокатом ОСОБА_2, додаток № 1 до договору, звіт про надані послуги, акт надання послуг № 5 від 29.12.2018 року на загальну суму 8000 грн. та квитанції до прибуткових касових ордерів (а.с. 99-110, 172).

У поданій заяві про стягнення з позивача судових витрат в обгрунтування вимог представник відповідача посилається на норми частин 3, 6 ст. 142 ЦПК України.

За правилами ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відповідно ч. 6 ст. 142 ЦПК України, у випадках, встановлених частинами третьою - п'ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв'язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев'ятої статті 141 цього Кодексу, якою передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як зазначено вище, позов залишено без розгляду за заявою представника позивача, що не є тотожним поняттю відмови позивача від позову, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України є підставою для закриття провадження у справі, у зв'язку з чим у даному випадку вимоги заяви про стягнення судових витрат з посиланням на ч. 3 ст. 142 ЦПК України не ґрунтуються на нормах процесуального закону.

Разом з тим, частина 5 ст. 142 ЦПК України передбачає, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Аналогічні роз'яснення містить пункт 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10, відповідно якого у випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов'язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред'явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

У поданій заяві про стягнення судових витрат не наведено обґрунтувань щодо зловживання КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» процесуальними правими чи необґрунтованих дій позивача.

З урахуванням вищевикладеного заява задоволенню не підлягає, оскільки не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 43, 133, 141, 142, 258-261 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення з позивача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» судових витрат відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 21 лютого 2019 року.

Суддя Виниченко Л.М.