Справа № 240/176/19
Провадження № 2/240/135/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Шинкаренко А.І.,

при секретарі Пліскачовій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області, про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року позивач звернувся до суду, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід - ОСОБА_2 , який залишив спадкове майно у виді житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 району Донецької області, по АДРЕСА_2 , грошового внеску з нарахованими відсотками у філії Добропільського ощадного банку України 5363/036, та права на земельну частку (пай), яке посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 , виданого Олександрівською районною державною адміністрацією 20.06.1996 року, площею 6,69 умовних кадастрових гектарах.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Донецької області від 14.05.2003 року, реєстровий номер 479, яким заповів йому все майно, яке на день смерті належало спадкодавцю на праві власності.

Після смерті діда він своєчасно та в належний спосіб звернувся до Олександрівської державної нотаріальної контори з відповідною заявою, про прийняття спадщини за заповітом, після смерті свого діда, та прийняв спадщину, успадкувавши грощовий внесок з нарахованими відсотками у філії Добропільського ощадного банку України 5363/036, та право на земельну частку (пай), яке посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданого Олександрівською районною державною адміністрацією 20.06.1996 року, площею 6,69 га.

Але, успадкувати будинок, з надвірними побудовами та господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 позивач не може, через відсутність свідоцтва про право власності на житловий будинок на ім`я померлого.

У зв`язку з тим, що свідоцтво про право власності на будинок було відсутнє, позивачеві, постановою нотаріуса від 18.02.2019 року, позивачеві відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, тому ОСОБА_1 просить визнати право власності на будинок в судовому порядку.

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 11.03.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 09 год. 00 хв. 02 квітня 2019 року.

02.04.2019 року ухвалою суду було призначено справу до розгляду по суті на 09 годину 00 хвилин 16 травня 2019 року

Позивач та його представник в судове засідання, 16.05.2019 року, не з`явились, про дату, час та місце його проведення були повідомлена належним чином. Проте, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області в судове засідання не з`явився, проте подав до суду з заяву про визнання позову в повному обсязі, та просить розглянути справу без його участі.

Суд, вивчивши письмові докази, встановив наступне.

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в книзі реєстрації актів про смерть виконкому Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області зроблено актовий запис № 83 від 21 жовтня 2003 року(а.с. 6).

Як вбачається з довідки Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області № 02-31/676 від 26.02.2019 року, ОСОБА_2 , на момент смерті, був зареєстрвоаний по АДРЕСА_2 ( а.с. 11).

За життя, 14.05.2003 року ОСОБА_2 було складено заповіт, відповідно до якого останній, на випадок своєї смерті заповів все майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалось, ОСОБА_3 (спадкова справа № 58/2004).

Після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа за № 58/2004 за заявою ОСОБА_1 ..

Постановою державного нотаріуса Олександрівської державної нотаріальної контори від 18.02.2019 року ОСОБА_4 , який діяв від імені ОСОБА_1 , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на жилий будинок АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_2 , через ненадання правовстановлюючого документа на жилий будинок (а.с. 18).

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, після смерті ОСОБА_2 , позивач обґрунтовано звернувся до суду.

Вирішуючи вимогу про визнання права власності позивача на житловий будинок з надвірними побудовами та господарськими спорудами у порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» суди мають враховувати, що право власності на жилий будинок , збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Згідно ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих комітетів міських рад належать делеговані повноваження щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у порядку, встановленому законодавством, а також видача забудовникам технічних умов на проектування, будівництво, реконструкцію будинків та споруд.

Відповідно до запису в погосподарській книзі (особовий рахунок 688) членом домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , першим значиться саме спадкодавець ОСОБА_2 , у графі «член домогосподарства» зазначено голова домоволодіння, номер по земельнокадастровій книзі - № 38 ( а.с. 13-15).

Олександрівським БТІ 15.11.2018 року виготовлено технічний паспорт на будинок АДРЕСА_2 , що свідчить про відповідний технічний стан вказаного будинку (а.с. 7-9).

Як вбачається з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого Олександрівським БТІ 15.11.2018 року, рік побудови житлового будинку по АДРЕСА_2 , зазначено- 1962 рік, тамбура, літньої кухні, погріба, також, - 1962 рік, сіней, сараїв, гаражу зазначено 1974-1975 роки (а.с. 7-9).

Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 248/101-19 від 12.03.2019 року вбачається, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , відноситься до земель комунальної власності житлової та громадської забудови Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області. Вказаній земельній ділянці кадастровий номер не присвоєно, площа та цільове призначення не визначені. Державний акт на право приватної власності на землю для будівництва та обслуговування житлового будинку ОСОБА_2 - не видавався .

Відповідно до довідки-характеристики комунального підприємства «Олександрівське БТІ» № 293 від 26.11.2018 року, при обстеженні 15.11.2018 року житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , самовільні будівлі та споруди не виявлені, технічні показники житлового будинку - не змінилися, а саме: загальна площа будинку «А-1» - 55,8 кв.м, житлова площа 31,8 кв.м. Згідно з даними інвентаризації, розташовані наступні будівлі та споруди: «А-1» - житловий будинок, «а» - тамбур, а' ганок, «Б» - літня кухня, б- сіни, «В», «Д» - сараї, «п.г» - погріб, «Е» - гараж, «К» - колодязь, № 1 паркан. Інвентаризаційна вартість будинку, станом на 15.11.2018 року, становить 72879,00 грн.( а.с. 10).

Так, ст. 41 Конституції України визначено, що право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 3 цього Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення» від 5 серпня 1992 року №449 було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію обєктів будівництва. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам

законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Таким чином, враховуючи що спірний будинок збудовано у 1962 році, тобто, до 05 серпня 1992 року, реєстрація його у виконкомі місцевої ради свідчить, що вказаний будинок було прийнято в експлуатацію .

Вказані обставини свідчать про те, що за життя ОСОБА_2 мав право власності на спірний житловий будинок.

За таких обставин суд дійшов висновку, що оскільки на момент побудови будинку та господарських будівель (1962, 1974,1975 роки) чинним на той час законодавством державна реєстрація нерухомого майна у сільській місцевості не проводилась, достатнім доказом належності померлому ОСОБА_2 будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , є облікова картка об`єкта погосподарського обліку.

Враховуючи час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , спірні правовідносини щодо спадкування спадщини після її смерті регулюються нормами ЦК УРСР.

Статтею 548 ЦК України в ред. 1963 року, передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

На підставі ст. 549 ЦК України в ред. 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Під час розгляду справи встановлено, що позивачу, який прийняв спадщину померлого, було видано державним нотаріусом свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 20.07.2004 року на грошовий внесок з нарахованими відсотками та компенсацією у філії Добропільського ощадного банку України 5363/036 на рахунку 1308,91551245 селища Олександрівка, та права на земельну частку (пай), яке посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 , виданого Олександрівською районною державною адміністрацією 20.06.1996 року, площею 6,69 умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Зважаючи на наявність в матеріалах справи необхідних доказів належності померлому ОСОБА_2 житлового будинку (з надвірними побудовами та господарськими спорудами), розташованого в АДРЕСА_2 , а також те, що позивач є спадкоємцем померлого за заповітом, який прийняв спадщину, оскільки своєчасно звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, відсутність у позивача можливості у нотаріальному порядку оформити спадщину після смерті діда ОСОБА_2 у зв`язку з втратою правовстановлюючих документів, суд вважає необхідним визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок (з надвірними побудовами та господарськими спорудами), який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області, про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право

власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Олександрівський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач - ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач Олександрівська селищна рада Олександрівського району Донецької області, юридична адреса вул. Центральна, буд. 15, смт. Олександрівка, Олександрівського району Донецької області, .

Суддя А.І. Шинкаренко