РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/15124/18

пр. № 2/759/1979/19

19 вересня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Грень О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Євробанк» (01032, м. Київ, б-р Т. Шевченка, 35) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Трубінської Олександри Олександрівни (АДРЕСА_3) про визнання недійсними нікчемних правочинів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Трубінської О.О. в якому просить визнати недійсним правочин щодо погашення заборгованості за кредитом ОСОБА_1 здійснений банком 16.06.2016 за договором кредиту № С-602 від 26.09.2014р. в частині перерахування коштів в сумі 126 945,07 грн. та застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину щодо погашення заборгованості; визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію припинення іпотеки 1-кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що між ПАТ КБ «Євробанк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № С-602 від 26.09.2014р. згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі в сумі 306 000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 25% річних, з кінцевим строком повернення кредиту до 26.09.2017р. включно. У забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника перед банком було оформлено наступні договори забезпечення: іпотечний договір від 26.04.2014р. посвідчений Трубінською О .О . предметом іпотеки якого була 1-кімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2 .; договір поруки № С-602/П-1 від 26.09.2014р. укладений банком з ОСОБА_3 Кошти на погашення заборгованості відповідача було отримано наступним чином: 16.06.2016.р. з рахунку № 2600.0.33662.0001 ТОВ «Центрн Комплектації «Укрстальпрокат» було перераховано на рахунок № 2600.0.33662.0001 - інша кредиторська заборгованість за операціями позичальника - ОСОБА_1 платіж в сумі 128 340,13 грн. із призначенням платежу : «Повернення безвідсоткової фінансової допомоги згідно договору № 27 від 15.10.2015р. без ПДВ. В свою чергу кошти отримані від ТОВ «Центр Комплектації «Укрстальпрокат» в сумі 128 340,13 грн. було перераховано наступним чином 16.06.2016р. в сумі 1 395,06 грн. в рахунок погашення нарахованих відсотків згідно з договром кредиту № С-602 від 26.09.2014р. та 126 945,07 грн. в рахунок погашеннгя заборгованості, що підтверджується випискою по особовому рахунку позичальника. Таким чином, зобов`язання позичальника за договором кредиту № С -602 від 26.09.2014р. в сумі 128 340,13 грн. були виконанні за рахунок коштів, отриманих від ТОВ «Центр Комплектації «Укрстальпрокат» в якості повернення безвідсоткової фінансової допомоги.

Щодо правочинів з погашення кредитної заборгованості за рахунок коштів інших юридичних осіб: ТОВ «Центр Комплектації «Укрстальпрокат» згідно з договром № 27 від 15.10.2015р. повернуло позичальнику безвідсоткову фінансову допомогу у сумі 128 340,15 грн. За рахунок цих коштів позичальник погасив заборгованість за кредитом. Перерахування здійснювалось в межах банку, нових (інших) коштів на користь позичальника у відповідних обсягах через коррахунок, касу банку або в інший спосіб для погашення кредиту не надходило, погашення кредиту відбулось за рахунок зазначених коштів повернутої фінансової допомоги в межах банку. Прийнявши погашення заборгованості за договором кредиту, банк передав ТОВ «Центр Комплектації «Укрстальпрокат» право вимоги позичальника - право вимоги на актив банку, надавши йому перевагу, прямо не встановлені для нього законодавством України чи внутрішніми документами банку, що зазначено у п.7 ч. 3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» як ознака нікчемності правочину. При цьому, позичальник набув право на звільнення від обтяження іпотеки, переданої в забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту. Таким чином, банк не отримав нових грошових надходжень на погашення зобов`язань за договором кредиту. Дані операції здійснювались 16.06.2016р., тобто у період,коли банк вже мав певні фінансові проблеми у своїй діяльності. Зокрема у зв`язку із погіршенням фінансового стану, постановою Правління Національного банку України № 70-рш/БТ від 15.06.2016р. ПАТ КБ «Євробанк» віднесено до категорії проблемних. Як вже зазначено, правочини з переказу коштів від клієнта банку - ТОВ «Центр Комплектації «Укрстальпрокат» до позичальника не відповідають вимогам законодавства України з підстав, визначених у п.7 ч. 3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Переказ коштів в якості повернення безвідсоткової фінансової допомоги від ТОВ «Центр Комплектації «Укрстальпрокат» згідно з договором № 27 від 15.10.2015р у сумі 128 340,13 грн., здійснений бнком 16.06.2016р.; погашення нарахованих відсотків за договором кредиту № С-602 від 26.09.2014р. в сумі 1 395,06 грн, яке було здійснене банком 16.06.2016р. та погашення заборгованості позичальника за кредитом за договором кредиту № С-602 від 26.09.2014р. в сумі 126 945,07 грн. містять передбачені чинним законодавством України нікчемності правочину (трансакції).Внаслідок проведення банком операції з погашення кредиту за рахунок коштів ТОВ «Центрн Комплектації «Укрстальпрокат» банк фактично відмовився від власних майнових вимог до позичальника та/або іпотекодавця на суму 128 340,13 грн., що заначено у п.1 ч. 3 ст.38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» як ознака нікчемності правочину.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.10.2018р. відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання/а.с.43/.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19.09.2019р. закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті /а.с.43/.

Представник позивача в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позову заперечував. Представник відповідача надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що дійсно 26.09.2014р. між позивачем та відповідачем було укладено договір кредиту № С-602. 15.10.2015р. між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «Центр Комплектації «Укрстальпрокат» було укладено договір позики № 27 (поворотної фінансової допомоги) від 15.10.2015р. за умовами якого : позикодавець надає позичальнику позику, а останній зобов`язується повернути позику у визначений договором строк; сума позики становить 128 340,13 грн.; позика надається строком до 30.06.2016р.; позика повертається у безготівковій формі позикодавцю на його рахунок НОМЕР_1 в ПАТ КБ «Євробанк» у строк вказаний в п.4.1 цього договору. 16.06.2016р. позичальником було повністю погашено заборгованість за договором позики № 27 від 15.10.2015р. Зокрема , на рахунок відповідача ОСОБА_1 № 0001 надійшли кошти у сумі 128 340,13 грн. від ТОВ «Центр Комплектації «Укрстальпрокат» за рахунок чого в подальшому було здійснено оборот коштів та повністю погашено заборгованість за договором кредиту № С-602 від 26.09.2014р. Кредит було погашено у повному обсязі, що підтверджується довідкою вих.№ 01-10/2492-БТ від 16.06.2016р. Жодних повідомлень про нікчемність правочину ОСОБА_1 не отримував. Переказ коштів відповідно до приписів чинного законодавства міг бути здійснений 16.06.2016р. ПАТ КБ «Євробанк», оскільки рішення про визнання банку неплатоспроможним та введення тимчасової адміністрації в банку було прийнято 17.06.2016р., відтак жодних заборон щодо вчинення переказу грошових коштів станом на 16.06.2016р. у банку не існувало. Сама операція з виконання банком платіжного доручення № 79 від 16.06.2016р. ТОВ «Центр Комплектації «Укрстальпрокат» про перерахування на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 128 340,13 грн. та відповідно подальше зарахування цих коштів в якості погашення заборгованості за договором кредиту № С-602 від 26.09.2014р. не є окремим правочином, а є лише діями, вчиненими банком на виконання взятих зобов`язань за договором банківського рахунку, укладеним ПАТ КБ «Євробанк» з ТОВ «Центр Комплектації «Укрстальпрокат», а тому такі операції ПАТ КБ «Євробанк» не можуть вважатись нікчемними відповідно до ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Таким чином, позивачем не наведено жодного обгрунтування недійсності чи нікчемності договору кредиту № С-602 від 26.09.2014року, укладеного відповідачем ОСОБА_1 Відповідачем повністю сплачено кредит за договором від 26.09.2014р., що підтверджено довідкою банку № 01-10/2482-БТ від 16.06.2016р., а також те, що договір кредиту є розірвання за взаємною згодою сторін, вважає, що у позивача відсутні будь-які права кредитодавця, які виникли з укладенням даного договору, зокрема відсутнє право вимоги до позичальника та відповідно відсутній обов`язок позичальника сплати коштів на користь позивача, так як з моменту розірвання договору зобов`язання сторін припинились. Також, ОСОБА_1 було надано нотаріусу ОСОБА_4 всі документи на підставі яких було вчинено припинення заборони та іпотеки, зокрема, довідку вих.№ 01-10/2482-БТ від 16.06.2016р.

Приватний нотаріус Трубінська О.О. в судове засідання не з`явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що нею як приватним нотаріусом КМНО 17.06.2016 було знято заборону та припинено іпотеку на АДРЕСА_2 , які були зареєстровані згідно іпотечного договору, посвідченого 26.09.2014р. за реєстровим № 2607 на підставі повідомлення ПАТ КБ «Євробанк» за вих. № 01-10/2481 БТ від 16.06.2016р. про погашення заборгованості за договором кредиту № С-602 від 26.09.2014р. Операція з виконання банком платіжного доручення про перерахування на користь ОСОБА_1 грошових коштів та відповідно подальше зарахування цих коштів в якості погашення заборгованості по кредиту не є окремим правочином, а є діями, вчиненими банком на виконання взятих зобов`язань за договором банківського рахунку, укладеним банком з відповідачем -1, а тому такі операції ПАТ КБ «Євробанк» не можуть вважатись нікчемними відповідно до ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Окрім того, рішення про визнання банку неплатоспроможним та введення тимчасової адміністрації в банку було прийнято 17.06.2016р., відтак жодних заборон щодо вчинення спірного переказу грошових коштів станом на 16.06.2016р. у позивача не існувало.

Суд, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, встановив наступне.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Євробанк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № С-602 від 26.09.2014р. згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі в сумі 306 000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 25% річних, з кінцевим строком повернення кредиту до 26.09.2017р./а.с.32-38./

Для забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту № С-602 між ПАТ КБ «Євробанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір згідно якого передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру за номером 2-225 , що знаходиться в будинку АДРЕСА_2 /а.с.28-31/.

16.08.2016р. відповідно до рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1523 та наказу фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 330 запроваджено процедуру ліквідації ПАТ КБ «Євробанк» строком на два роки з 17.08.2016р. по 16.08.2018р. включно/а.с.19/.

21.06.2016р. наказом № 26 здійснено в ПАТ КБ «Євробанк» перевірку договорів укладених банком за період з 17.06.2014 до 17.06.2016 на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 ст. 38 ЗУ ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»/а.с.22-23/.

Відповідно до акту перевірки № 14 від 04.08.2016р. затверджено результати перевірки, якою виявлено, що наступний правочин (договір), має ознаки нікчемності згідно зі ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочин з переказу коштів з повернення безвідсоткової фінансової допомоги від ТОВ «Центр Комплектації «Укрстальпрокат» згідно з договором № 27 від 15.10.2015р. у сумі 128 340,13 грн. здійснений банком 16.06.2016р. (переказ з рахунку № 2600.0.33662.0001 ТОВ «Центр Комплектації «Укрстальпрокат») було перераховано на рахунок № НОМЕР_1 містить передбачені чинним законодавством України ознаки нікчемності правочинів. /а.с.26-27/.

Як вбачається із матеріалів справи ПАТ «Євробанк» 16.06.2016р. за вих. № 01-10/2482-БТ було направлено приватному нотаріусу Трубінській О.О. заяву в якій просили зняти заборону відчуження з квартири за номером 2-225, що знаходиться в будинкуАДРЕСА_2, що належить ОСОБА_1 у зв`язку із повним погашенням заборгованості за договором кредиту № С-602 від 26.09.2014р. та припиненням іпотечного договору/а.с.52/.

З долучених до матеріалів справи квитанцій вбачається, що відповідач ОСОБА_1 здійснював погашення кредиту № С-602 від 26.09.2014р./а.с.100-102/.

15.10.2015р. між ТОВ «Центр Комплектації «Укрстальпрокат» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 27 (поворотної фінансової допомоги) відповідно до якого сума позики становить 128 340,13 грн./а.с.103/.

Відповідно до п.5.1 договору позики позика повертається у безготівковій формі позикодавцю на його рахунок НОМЕР_2 в ПАТ КБ «Євробанк», м. Київ, МФО 380355, ІПН НОМЕР_3 у строк, вказаний в п.4.1 (до 30.06.2016р.) цього договору.

Відповідно до платіжного доручення № 79 від 16.06.2016р. на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 було перераховано 128 340,13 грн./а.с.104/.

Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (частина перша статті 215 ЦК України).

Згідно з частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

При цьому законодавством визначено кілька наслідків невідповідності правочину нормам актів цивільного законодавства: недійсність правочину або його нікчемність у випадках, визначених законом (ст. 215 Цивільного кодексу України).

За положеннями частини другої ст.215 Цивільного кодексу України, правочин є нікчемним, якщо його недійсність прямо встановлена законом. Визнання у такому випадку правочину недійсним в окремому порядку не вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно із п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам відповідно до статті 215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Згідно із п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Предметом спору у даній справі, відповідно до позовної заяви, є правовідносини з настання наслідків вчинення нікчемного правочину, тобто, застосування наслідків передбачених ст.216 ЦК України. При цьому, як на нікчемний правочин, позивач указує на конкретну дію (трансакції щодо перерахування та видачі коштів), настання якої обумовлене депозитними договірними відносинами, чинність яких позивачем не оскаржується.

Таким чином, в силу вище зазначених правових норм ЦК та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», нікчемним може бути визнаний лише правочин (договір), а не окрема дія (подія), якими у спірних правовідносинах є банківські операції щодо перерахування та видачі коштів, які були вчинені у відповідності з договірними відносинами, але без укладення окремого договору сторонами, а тому, ці банківські операції не можуть бути визнані нікчемними у відповідності з вимогами закону, і, відповідно, будь-яких наслідків з застосування неіснуючого нікчемного правочину, в силу ст.216 ЦК України, застосовано бути не може.

Згідно з положеннями статей 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

При виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону №4452-VI) незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №826/1476/15.

Суду не надано доказів наявності інших підстав визначених частиною третьою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» внаслідок яких правочин є нікчемним.

Наказ банку є його внутрішнім документом, який не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й контрагентів банку), а відтак, не можна вважати порушеними будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивачем в свою чергу не надано належних та допустимих доказів в підтвердження обставин, що могли б бути підставою для визнання недійсним кредитного договору.

Суду не надано доказів наявності інших підстав визначених частиною третьою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» внаслідок яких правочин є нікчемним.

Щодо вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію припинення іпотеки слід зазначити наступне.

ОСОБА_1 погашено заборгованість за договором кредиту № С-602 від 26.09.2014р.. На підставі заяви заступника начальника дирекції кредитної адміністрації Подголи О.В., яка була направлена на адресу приватного нотаріуса про погашення заборгованості та припинення вищезазначеного іпотечного договору, саме на підставі заяви ПАТ КБ Євробанк було прийнято рішення про державну реєстрацію припинення іпотеки квартири № 2-225 за адресою: АДРЕСА_2 , а тому правових підстав для скасування реєстрації суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ Євробанк» не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного керуючись ст. 21,22, 23, 24, 133 КЗпП, ст. ст.ст. 3-5,12-13, 16, 18, 19, 23, 76-92, 95, 223, 258-259, 264-265, 268, 272-275, 279, 352, 354-355, 447, 451 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задовленні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Євробанк» (01032, м. Київ, б-р Т. Шевченка, 35) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Трубінської Олександри Олександрівни (АДРЕСА_3) про визнання недійсними нікчемних правочинів- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Суддя Н.О. Петренко