ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року

м. Харків

справа № 622/367/19

провадження № 22-ц/818/3616/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

скаржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»,

зацікавлена особа: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_1 , на бездіяльність державного виконавця, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Золочівського районного суду Харківської області від 21 травня 2019 року, постановлену суддею Черновою О.В., -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Скарга мотивована тим, що між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №3056-020/07Р від 14 серпня 2007 року, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 50000дол. США, та зобов`язався повернути Банку заборгованість частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені Кредитним договором.

З метою забезпечення виконання зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором, 14 серпня 2007 року між АКБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № 3056-020/07Р, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Яновою О.Є. та зареєстровано в реєстрі за № 2947., згідно умов якого останній передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

У зв`язку з порушенням ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором, 13 лютого 2014 року Золочівським районним судом Харківської області було видано виконавчий лист № 2-338/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс-банк» (правонаступником якого є ТОВ (Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія») заборгованість за кредитним договором у сумі 385 487,67 грн, який було пред`явлено на примусове виконання до Шевченківського районного ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області.

10 серпня 2017 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ КБ «Правекс-банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №3056-020/07Р від 14 серпня 2007 року, укладеного між ПАТ КБ «Правекс-банк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 10 квітня 2018 року замінено стягувача у виконавчому провадженні, а саме: ПАТ КБ «Правекс-Банк» на правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Оскільки боржником рішення суду виконано не було, борг не сплачено, державним виконавцем у ході проведення виконавчих дій було здійснено опис й арешт майна боржника, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , про що було складено відповідну постанову від 08.06.2018 року.

28 лютого 2019 року стягувачем - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на адресу відділу ДВС було направлено заяву щодо проведення виконавчих дій, спрямованих на реалізацію описаного й арештованого майна боржника (вищезазначеної іпотечної квартири).

23 березня 2019року на адресу скаржника (стягувача) надійшла відповідь державного виконавця якою повідомлено, що оскільки Департаментом служби в справах дітей Харківської міської ради від 20.12.2018 року надана відповідь щодо відмови у наданні дозволу у реалізації вищезазначеного нерухомого майна, у відділу державної виконавчої служби відсутні будь-які правові підстави на реалізацію іпотечної квартири.

Скаржник вважає таку бездіяльність державного виконавця незаконною з наступних підстав.

Примусова реалізація предмета іпотеки за рішенням суду з прилюдних торгів не є правочином, а є саме виконанням рішення суду, а отже згода органу опіки та піклування на реалізацію квартири з аукціону в процесі примусового виконання рішення суду не потрібна.

В судове засідання суду першої інстанції представник скаржника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не з`явився, надавши письмову заяву в якій скаргу підтримав та просив провести розгляд справи за його відсутності.

Представник Шевченківського районного ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області, державний виконавець, а також ОСОБА_1 А . не з`явилися.

Ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 21 травня 2019 року в задоволенні скарги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» - відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»звернувся з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову про задоволення скарги.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» посилається на ті ж самі обставини, що викладені у скарзі на дії ВДВС.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з`явились, повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Залишаючи без задоволення скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», суд першої інстанції виходив з того, що реалізація арештованого майна (спірної квартир) у якому зареєстровані діти, можлива лише за наявності відповідного дозволу органу опіки та піклування або рішення суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07 лютого 2014 року, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб`єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв`язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 14 серпня 2007 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №3056-020/07Р, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 50000дол. США, та зобов`язався повернути Банку заборгованість частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені Кредитним договором.

З метою забезпечення виконання зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором, 14 серпня 2007 року між АКБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № 3056-020/07Р, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Яновою О.Є. та зареєстровано в реєстрі за № 2947., згідно умов якого останній передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 14 вересня 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором, включаючи відсотки та пеню, в сумі 385 487,67грн.

На підставі вказаного рішення Золочівським районним судом Харківської області було видано виконавчий лист.

Постановою головного державного виконавця Золочівського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області Стандніченко Т.О. від 08 серпня 2016 року було відкрито виконавче провадження №51889575.

В рамках цього виконавчого провадження постановою головного державного виконавця Стадніченко Т.В. від 15 травня 2017 року накладено арешт на нерухоме майно боржника, а саме на: квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 .

Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, р. №2940 від 14 серпня 2007 року на праві приватної власності в цілій частині належить ОСОБА_1 . На зазначену квартиру накладено обтяження у вигляді іпотеки, р. №2947 від 14 серпня 2007 року.

Старшим державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області Кунєвою М.І. 09 січня 2018 року прийнято виконавче провадження №51889575 з примусового виконання виконавчого листа №2-338/2010 виданого 13 лютого 2014 року, на підставі постанови про передачу виконавчого провадження від 25 жовтня 2017 року, так як на квартиру

У з в`язку з тим, що 10 серпня 2017 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ КБ «Правекс-банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №3056-020/07Р від 14 серпня 2007 року, укладеного між ПАТ КБ «Правекс-банк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 10 квітня 2018 року було замінено стягувача у виконавчому провадженні, а саме: ПАТ КБ «Правекс-банк» на правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

На підставі вказаної ухвали постановою старшого державного виконавця Шевенкіського ВДВС м. Харків ГУЮ у Харківській області Кунєвою М.І. від 08 червня 2018 року замінено сторону виконавчого провадження: стягувача ПАТ КБ «Правекс-банк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

08 червня 2018 року проведено опис майна боржника та 17 серпня 2018 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області Кунєвою М.І. накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить боржнику.

Згідно відповідей на запит до Пенсійного фонду України від 20 лютого 2017 року не знайдено інформацію відносно ОСОБА_1 , як про особу яка працює за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, або про таку, що отримує пенсію.

Згідно відповідей на запит до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів, від 21 лютого 2017 року не знайдено інформацію відносно ОСОБА_1

17.08.2018 р. старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків ГТУЮ у Харківській області Кунєвою М.І. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_5 для участі у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-338/2010, виданого 13.02.2014 р., та зазначено про необхідність визначення суб`єкту господарювання ФОП ОСОБА_5 вартість майна та надати звіт про оцінку майна, а також визначено про направлення даної копії постанови сторонам виконавчого провадження.

18 серпня 2018 року суб`єктом оціночної діяльності ФО- П ОСОБА_5 надіслано звіт з оцінки майна, а саме трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

На запит з Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків ГТУЮ у Харківській області від 03.10.2018 р. №14.1-39/39476 на адресу державного виконавця з Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації №2438/0/282-18 від 10 жовтня 2018 року щодо зареєстрованих у спірній квартирі осіб, надійшло інформаційне повідомлення, відповідно до якого у спірній квартирі, крім інших, також зареєстрована неповнолітня дитина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15 листопада 2018 року за №ДВ-17/вих. 45776 старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків ГТУЮ у Харківській області Кунєвою М.І. було направлено запит до служби управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради щодо надання дозволу на реалізацію арештованого майна (спірної квартири), у якій зареєстровано неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Згідно листа від 20 грудня 2018 року №3647/0/202-18 з Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради реалізація квартири АДРЕСА_1 не відповідає інтересам малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, заперечує проти реалізації вище зазначеного майна.

Старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків ГТУЮ у Харківській області Кунєвою М.І. представнику ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», на заяву від 28.02.2019 року про надання інформації, повідомлено, що згідно з наданою відповіддю від 20 грудня 2018 року, з огляду на те, що Департаментом служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області відмовлено в наданні дозволу на реалізацію квартири АДРЕСА_1 , право користування якою має неповнолітня дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому відсутні правові підстави для проведення дій, направлених на реалізацію даної квартири.

У своїй скарзі ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» зазначає, що Примусова реалізація предмета іпотеки за рішенням суду з прилюдних торгів не є правочином, а є саме виконанням рішення суду, а отже згода органу опіки та піклування на реалізацію квартири з аукціону в процесі примусового виконання рішення суду не потрібна. У зв`язку з чим вважає таку бездіяльність державного виконавця незаконною.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень ст. 10, ч.1, 2 ст. 18, ч.1, 2 ст.50, ч.1, 2 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

Реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Пунктом 1 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2831/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.06.2016 р. № 1301/29431 (в редакції, чинній на час здійснення виконавчих дій) (далі Порядок реалізації майна) визначено, що реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінці) відповідно до статті 57 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно п. 2 розділу І Порядку реалізації арештованого майна, реалізація майна здійснюється шляхом проведення Організатором електронних торгів, або торгів за фіксованою ціною.

Згідно положень п. 2 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Згідно положень п. 3 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення з результатами вартості чи оцінки арештованого майна до заявки готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який повинен містити інформацію передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу. При цьому, заявка на реалізацію арештованого мана подається разом з документами (в електронній або паперовій формі) у тому числі, з копією дозволу органів опіки та піклування або відповідного рішення суду у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти.

Згідно змісту абзацу 1 п. 4 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію, у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, а у разі якщо відповідно до законодавства така реалізація майна неможлива, документи на реалізацію майна повертаються державному виконавцю.

Згідно ч. 4 ст. 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей" для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Згідно з п. 1 розділу І "Інструкції з організації примусового виконання рішень", затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 р. № 512/5 у редакції наказу Міністерства юстиції від 29.06.2016 р. № 2832/5 (далі - "Інструкція з організації примусового виконання рішень"), вона розроблена відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон), інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 28 розділу VIIІ "Інструкції з організації примусового виконання рішень", у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документи стягувачу з підстави передбаченої пунктом 2 частини першої статті 37 Закону.

Згідно ч. 4 ст. 177 СК України, дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло.

Відповідно до п. 67 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24.09.2008 р., дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина надається районною, районною у м. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцем знаходження майна протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей. Для здійснення правочинів щодо нерухомого майна дитини батьки, опікуни або піклувальники подають службі у справах дітей документи, зазначені у пункті 66 цього Порядку. Служба у справах дітей розглядає протягом 10 робочих днів подані документи та з`ясовує наявність (відсутність) обставин, що можуть бути підставою для відмови у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини.

Отже, згідно зазначених вище вимог законодавства, реалізація арештованого майна, у якому зареєстровані діти, можлива лише за наявності відповідного дозволу органу опіки та піклування або рішення суду.

Листом від 20 грудня 2018 року №3647/0/202-18 Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради зазначив, що реалізація квартири АДРЕСА_1 не відповідає інтересам малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, заперечує проти реалізації вище зазначеного майна.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що державний виконавець діяв в межах своїх повноважень відповідно до закону, а тому підстав для задоволення скарги відсутні.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що примусова реалізація предмета іпотеки за рішенням суду з прилюдних торгів не є правочином, а є саме виконанням рішення суду, а отже згода органу опіки та піклування на реалізацію квартири з аукціону в процесі примусового виконання рішення суду не потрібна, обґрунтовано не прийняті судом першої інстанції і не приймаються колегією суддів, оскільки судом першої інстанції правильно зазначено, що в даному випадку виконувалось рішення суду про стягнення суми з боржника, а не звернення стягнення на предмет іпотеки, тому в даному випадку підлягають застосуванню норми Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2831/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.06.2016 р. № 1301/29431.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» - залишити без задоволення.

Ухвалу Золочівського районного суду Харківської області від 21 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 08 жовтня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко