Справа № 274/6368/18 Провадження № 2/0274/1037/19
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
25.02.19 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши цивільну справу за позовомОСОБА_1
простягнення аліментів,
У листопаді 2018 р. ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом, у якому просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, який народився 27.10.2003 р., та ОСОБА_4, який народився 06.02.2009 р., у розмірі 33 % заробітку щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, а також при умові навчання дітей збереження аліментів у фіксованому розмірі до закінчення ними навчання або до досягнення 23 років при закінченні ВНЗ, посилаючись на те, що діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, ОСОБА_2 не приймає участі в утриманні дітей.
ОСОБА_2 позов визнав, про що зазначив у заяві від 23.01.2019 р.
Судом з'ясовано, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 10.05.2003 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11.10.2018 р. шлюб між ними розірвано, вони є батьками дітей ОСОБА_3, який народився 27.10.2003 р., та ОСОБА_4, який народився 06.02.2009 р. (а. с. 4, 5, 6).
Діти ОСОБА_3, який народився 27.10.2003 р., та ОСОБА_4, який народився 06.02.2009 р., проживають разом з ОСОБА_1 (а.с. 7).
Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Таким чином ОСОБА_2 зобов'язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Частинам першою третьою статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно з частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Враховуючи зазначене та беручи до уваги ту обставину, що ОСОБА_2 позов визнав, Суд приходить до висновку, що аліменти, які має сплачувати ОСОБА_2 на утримання дітей, може бути визначено у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно (що становитиме приблизно 33% заробітку (доходу)), оскільки, як випливає з наведених вище положень статті 181 Сімейного кодексу України, стягнення аліментів у відсотках від заробітку (доходу) платника аліментів не передбачено.
Щодо вимоги ОСОБА_1 про збереження аліментів у фіксованому розмірі до закінчення дітьми навчання або до досягнення 23 років при закінченні ВНЗ, за умови навчання дітей, Суд зазначає, що збереження стягнення аліментів у разі навчання дітей не передбачено законодавством України.
Крім того, вимога про збереження стягнення аліментів залежить від настання обставини продовження навчання дітей.
Між тим, частиною шостою статті 265 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення).
Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.
Зважаючи на наведене, Суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а саме на її користь з ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В задоволенні іншої частини позову необхідно відмовити.
Пунктом 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць;
Тобто рішення підлягає допуску до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.
На підставі статей 141 та142 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 176,20 грн.
Керуючись статтями 141, 142, 258, 259, 263 265, 430 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
2. Стягувати з ОСОБА_2 (зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, дані про РНОКПП у матеріалах справи відсутні) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, який народився 27.10.2003 р., та ОСОБА_4, який народився 06.02.2009 р., у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від 20.11.2018 р. і до повноліття дітей.
3. В задоволенні іншої частини позову відмовити.
4. Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, дані про РНОКПП у матеріалах справи відсутні) на користь держави судовий збір у розмірі 176,20 грн.
5. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення у письмовій формі до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут