Єдиний унікальний номер 243/4390/19
Провадження номер 2-о/243/692/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«21» травня 2019 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дюміної Н.О.

при секретарі Ревва Е.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Черкаська селищна рада про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , його мати. Заявник своєчасно у шестимісячний строк прийняв спадщину, шляхом подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Слов`янського районного округу, після чого була відкрита спадкова справа № 63399238, витяг № 54263805.

Померлій на підставі свідоцтва про право власності від 20 серпня 1992 року, реєстровий № 991 та свідоцтва про право на спадщину від 20 серпня 1992 року, реєстровий № 993, видані Другою ОСОБА_3 ДНК належить житловий будинок, розташований у АДРЕСА_1 .

Під час оформлення спадкових прав після померлого чоловіка ОСОБА_4 , спадкодавець отримала вищезазначені свідоцтва, в яких Державний нотаріус Другої Слов`янської ДНК, з радянського паспорту, який посвідчував особу померлої на той час, в якому ПІБ були зазначені російською мовою, зробив переклад на українську та визначив ПІБ як « ОСОБА_5 ». Змінити, або внести виправлення до вказаних свідоцтв немає можливості, оскільки порядок внесення змін до правовстановлюючих документів не передбачений чинним законодавством України.

Встановлення факт належності померлій ОСОБА_2 правовстановлюючих документів на житловий будинок необхідно для безперешкодного володіння, користування та розпорядження спадковим майном, в зв`язку з чим просить встановити факт належності померлій ОСОБА_2 правовстановлюючих документів, а саме: свідоцтва про право власності від 20 серпня 1992 року, реєстровий № 991 та свідоцтва про право на спадщину від 20 серпня 1992 року, реєстровий № 993, видані Другою Слов`янською ДНК.

Заявник ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду заяви, не з`явився. Надала до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги просив задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_6 , який діє на підставі ордеру серії ДН № 081115, до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій підтримав вимоги ОСОБА_1 , просив заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи: Черкаської селищної ради Слов`янського району Донецької області, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, в залу суду не з`явився, від Черкаського селищного голови надійшла заява про розгляд справи без участі представника селищної ради, проти задоволення заяви не заперечував.

Суд, дослідивши надані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12 жовтня 1965 року, викладеного російською мовою, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матір`ю у свідоцтві зазначена ОСОБА_2 (а.с.24)

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 27 серпня 2018 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Слов`янськ Донецької області, про що зроблений відповідний актовий запис № 95 (а.с.12).

Згідно з свідоцтвом про право власності від 20 серпня 1992 року, реєстровий № 993, що видане Другою Слов`янською ДНК, ОСОБА_7 отримала у спадщину майно, в тому числі житловий будинок, розташований у АДРЕСА_1 яке належало її померлому чоловіку ОСОБА_4 (а.с.27, з.б.).

З свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 серпня 1992 року, реєстровий № 993, виданого Другою Слов`янською ДНК на ім`я ОСОБА_7 , остання успадкувала майно, в тому числі Ѕ частку житлового будинку, розташованому у АДРЕСА_1 після померлого ОСОБА_4 (а.с.26, з.б.).

Відповідно до відомостей, зазначених у паспорті громадянки України, серії НОМЕР_3 , виданого 22 квітня 1996 року Слов`янським РВ УМВС України в Донецькій області на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по батькові останньої зазначено як « ОСОБА_8 » (а.с.14).

З особової медичної книжки ОСОБА_2 , виданої 01 жовтня 1966 року санітарним лікарем, по батькові ОСОБА_2 вказано « ОСОБА_8 » (а.с.15).

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , виданого Черкаським бюро ЗАГС Слов`янського району, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 уклали шлюб 25 червня 1958 року, про що зроблений відповідний актовий запис № 69 (а.с.16).

З посвідчення № 56033 Головного управління підготовки кадрів виданого ОСОБА_10 , у тому, що вона навчалася на курсах підвищення кваліфікації продавців продовольчих товарів з 24 січня 1956 року по 08 березня 1956 року (а.с.17).

Відповідно до пенсійного посвідчення НОМЕР_5 , ОСОБА_2 була призначена пенсія по інвалідності з 01 вересня 1999 року по 14 березня 2000 року (а.с.18).

Згідно довідки КП «БТІ» № 1009-18/0.45/01 від 09 квітня 2019 року, виданій на замовлення ОСОБА_1 , в тому, що станом на 12 березня 2019 року будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності від 20 серпня 1992 року, реєстровий № 991 та свідоцтва про право на спадщину від 20 серпня 1992 року, реєстровий № 993, виданих Другою Слов`янською ДНК (а.с.19).

З довідки секретаря виконкому Черкаської селищної ради № 02-19/4432 від 26 листопада 2018 року, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно була зареєстрована в буд АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 з 24 червня 1980 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.23).

Згідно з витягом № 54263805 від 28 листопада 2018 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі, спадкова справа № 63399238 зареєстрована у спадковому реєстрі, спадкодавцем є ОСОБА_2 (а.с.25).

Як вбачається з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Положеннями пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

гідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку також можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, встановлення юридичного факту за рішенням суду безпосередньо породжує певні юридичні наслідки, тобто від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав громадян.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ч.1 ст.256ЦПК України (в попередній редакції, що відповідає п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України в чинній редакції) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові, або замість імені чи по батькові зазначені ініціали), суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

В абз. 2 п. 12 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення про те, що на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК України суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

Враховуючи викладене, зважаючи на розбіжності у написанні по батькові померлої матері заявника в свідоцтвах про право на спадщину та про право власності, що ускладнює, а інколи унеможливлює належну ідентифікацію особи та створює сумніви у належності їй правовстановлюючого документа і прав, які він посвідчує, суд вважає, що заяву слід задовольнити.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що рішення про встановлення факту належності документа не замінює собою правовстановлюючого документа та не є посвідченням прав, які надає такий документ.

Керуючись ст. ст. 4, 76-81,315-319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Черкаська селищна рада про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.

Встановити факт належності померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , правовстановлюючих документів, а саме:

-свідоцтва про право власності від 20 серпня 1992 року, реєстровий № 991;

-свідоцтва про право на спадщину від 20 серпня 1992 року, реєстровий № 993,

які видані Другою Слов`янського Державною нотаріальною конторою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення буде виготовлений 23 травня 2019 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Н.О.Дюміна