ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/1052/17 Номер провадження 22-ц/814/74/19Головуючий у 1-й інстанції Солоха О.В. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Гальонкіна С.А., Карпушина Г.Л.,

За участю секретаря судового засідання : Діхтяр Т.В.,

представника відповідача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, з участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - виконавчий комітет Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, про поділ та виділ майна, що є об'єктом права спільної власності подружжя, в натурі

за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 04 липня 2018 року, ухвалене у період часу 10:41:41 год. до 11:38:23 год. 04 липян 2018 року під головуванням судді Солохи О.В., -

В С Т А Н О В И В:

короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

В липні 2017 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із позов, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, прохав наступне:

- поділити в натурі житловий будинок з господарськими будівлями літ. «А-3, ап, А1-3» по АДРЕСА_1, загальною площею 375,8 кв.м., житловою площею 170,2 кв.м, будівельною готовністю 94% (незавершене будівництво) - відповідно до другого варіанту розподілу, зазначеному у висновку судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса від 12.03.2018 №1759/1760, з відхиленням від ідеальних часток співвласників у відповідності до чинних будівельних норм;

- виділити в натурі у власність ОСОБА_4 частину літ. «А1-3» житлового будинку з приміщеннями (в результаті розподілу - квартира №1): 1 поверх - хол із сходовою клітиною площею 25,9 кв.м., гараж площею 37,6 кв.м.; 2 поверх - хол із сходовою клітиною площею 20,3 кв.м., кухню площею 35,2 кв.м., поєднану вбиральню площею 5,3 кв.м.; 3 поверх - хол із сходовою клітиною площею 23 кв.м., кімнату площею 26,2 кв.м., поєднану вбиральню - площею 8,3 кв.м., всього по частині будинку літ. «А1-3» - площею 181,8 кв.м. та господарські будівлі і споруди: сарай-літню кухню літ. «Б», навіс літ. «б», яму вигрібну №4, 1/2 частину огорожі і визнати за ОСОБА_4 право власності на таке майно, як окрему одиницю задля присвоєння окремої поштової адреси;

- припинити право спільної власності на виділене в натурі майно: частину літ. «А1-3» житлового будинку з приміщеннями: 1 поверх - хол із сходовою клітиною площею 25,9 кв.м., гараж 37,6 кв.м.; 2 поверх - хол із сходовою клітиною площею 20,3 кв.м., кухню 35,2 кв.м., поєднану вбиральню 5,3 кв.м.; 3 поверх - хол із сходовою клітиною площею 23 кв.м., кімнату 26,2 кв.м., поєднану вбиральню - 8,3 кв.м., всього по частині будинку літ. «А1-3» площею 181,8 кв.м. та господарські будівлі і споруди: сарай літню кухню літ. «Б», навіс літ. «б», яму вигрібну №4, 1/2 частину огорожі;

- виділити в натурі у власність ОСОБА_5 - частину літ. «А-3, ап» житлового будинку з приміщеннями (в результаті розподілу - квартира №2): 1 поверх - кімнату площею 49,2 кв.м., кладову площею 4,4 кв.м., вхід в погреб площею 2,8 кв.м., коридор площею 9,8 кв.м.; 2 поверх - кімнату площею 47,4 кв.м., гардеробну площею 16,2 кв.м.; 3 поверх - кімнату площею 47,4 кв., гардеробну площею 16,8 кв.м., всього по частині будинку літ. «А-3, ап» площею 194 кв.м. та господарські будівлі і споруди: гараж літ. «В», 1/2 частину огорожі і визнати за ОСОБА_5 право власності на таке майно, як окрему одиницю задля присвоєння окремої поштової адреси.

- припинити право спільної власності на виділене в натурі майно: частину літ. «А-3, ап» житлового будинку з приміщеннями: 1 поверх - кімнату площею 49,2 кв.м., кладову площею 4,4 кв.м., вхід в погреб площею 2,8 кв.м., коридор площею 9,8 кв.м.; 2 поверх - кімнату площею 47,4 кв.м., гардеробну площею 16,2 кв.м.; 3 поверх - кімнату площею 47,4 кв., гардеробну площею 16,8 кв.м., всього по частині будинку літ. «А-3, ап» площею 194 кв.м. та господарські будівлі і споруди: гараж літ. «В», 1/2 частину огорожі;

- стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості зменшеної частки у сумі 61 667 (шістдесят одна тисяча шістсот шістдесят сім) грн. та судовий збір у сумі 7 500 грн. 01 коп.

Позовні вимоги вмотивовував тим, що за договором купівлі-продажу ОСОБА_5 придбала в ОСОБА_7 житловий будинок з господарчими будівлями незавершений будівництвом АДРЕСА_1 готовністю - 74 %, що складався в цілому з: житлового будинку літ. А-3, сараю-літньої кухні літ.Б, навісу літ. б, гаражу літ. В.

Вказаний житловий будинок за час спільного проживання з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 2004 по 2006 роки істотно збільшився у своїй вартості внаслідок їх спільних трудових та грошових затрат, власних затрат та зусиль. Вказує, що сторонам по справі на праві спільної часткової власності належить вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1

Частина такого житлового будинку (житлова прибудова літ. «А1-3» до будинку літ. «А-3», яка складається з приміщень 1, 2, 7, 8, 11, 12, 13, 14, загальною площею 181,8 кв.м.) є закінченою будівництвом, що встановлено в рішенні Комсомольського міського суду Полтавської області від 08 листопада 2007 року по справі № 2-1388/2007. В частині приміщень будинку літ. «А-3, ап», а саме: «1-3», «1-4», «1-6», «1-9», «1-10», не в повному обсязі виконані опоряджувальні роботи: відсутнє фарбування (або шпалери) вже оштукатурених стін та стелі, відсутнє покриття вже влаштованої цементної підлоги (лінолеуму, паркету, кахлю тощо), через що житловий будинок літ. « А-3, ап, А1-3» має відсоток будівельної готовності - 94%.

Із 2007 року спірний житловий будинок фактично експлуатується сторонами за своїм функціональним призначенням. Але останній потребує закінчення його будівництвом, з урахуванням часу експлуатації - вже проведення ремонту (ремонтних робіт), а також оформлення прийняття в експлуатацію. Такі потреби (враховуючи спільну часткову власність й вимоги цивільного законодавства) вимагають спільних із відповідачем дій, від чого остання ухиляється; вживати заходів щодо спільного утримання спірного майна, закінчення його будівництва та введення в експлуатацію - не бажає.

Позивач вказує на те, що недосягнення із відповідачем згоди щодо спільного (відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності) утримання спірного будинку, проведення ремонтних робіт в такому, її небажання закінчити спільно будівництво будинку задля введення його в експлуатацію, небажання оформити прийняття в експлуатацію такого, - фактично впливають на його права власника стосовно цього майна, щодо володіння, користування та розпорядження ним в абсолютному суб'єктивному правовому значенні такого права; фактично порушують права позивача; позбавляють/обмежують його в інших правах, наприклад таких, як зареєструвати своє та дитини місце проживання у спірному будинку, або отримати субсидію на газ в зимовий період за фактом його використання в будинку, тощо. За такого, способом захисту таких порушених своїх права вбачає лише поділ та виділ в натурі частки із спірного майна, що є у спільній частковій власності в окрему одиницю із припиненням права спільної часткової власності на таке (поділене та виділене в натурі) майно.

Рішенням Комосомольського міського суду Полтавської області від 04 липня 2018 року позов задоволено повністю.

Поділено в натурі житловий будинок з господарськими будівлями літ. «А-3, ап, А1-3» по АДРЕСА_1 загальною площею 375,8 кв.м., житловою площею 170,2 кв.м, будівельною готовністю 94% (незавершене будівництво) - відповідно до другого варіанту розподілу, зазначеному у висновку судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса від 12.03.2018 №1759/1760, з відхиленням від ідеальних часток співвласників у відповідності до чинних будівельних норм.

Виділено в натурі у власність ОСОБА_4 частину літ. «А1-3» житлового будинку з приміщеннями (в результаті розподілу - квартира №1): 1 поверх - хол із сходовою клітиною площею 25,9 кв.м., гараж площею 37,6 кв.м.; 2 поверх - хол із сходовою клітиною площею 20,3 кв.м., кухню площею 35,2 кв.м., поєднану вбиральню площею 5,3 кв.м.; 3 поверх - хол із сходовою клітиною площею 23 кв.м., кімнату площею 26,2 кв.м., поєднану вбиральню - площею 8,3 кв.м., всього по частині будинку літ. «А1-3» - площею 181,8 кв.м. та господарські будівлі і споруди: сарай-літню кухню літ. «Б», навіс літ. «б», яму вигрібну №4, 1/2 частину огорожі і визнати за ОСОБА_4 право власності на таке майно, як окрему одиницю задля присвоєння окремої поштової адреси.

Припинено право спільної власності на виділене в натурі майно: частину літ. «А1-3» житлового будинку з приміщеннями: 1 поверх - хол із сходовою клітиною площею 25,9 кв.м., гараж 37,6 кв.м.; 2 поверх - хол із сходовою клітиною площею 20,3 кв.м., кухню 35,2 кв.м., поєднану вбиральню 5,3 кв.м.; 3 поверх - хол із сходовою клітиною площею 23 кв.м., кімнату 26,2 кв.м., поєднану вбиральню - 8,3 кв.м., всього по частині будинку літ. «А1-3» площею 181,8 кв.м. та господарські будівлі і споруди: сарай літню кухню літ. «Б», навіс літ. «б», яму вигрібну №4, 1/2 частину огорожі.

Виділено в натурі у власність ОСОБА_5 - частину літ. «А-3, ап» житлового будинку з приміщеннями (в результаті розподілу - квартира №2): 1 поверх - кімнату площею 49,2 кв.м., кладову площею 4,4 кв.м., вхід в погреб площею 2,8 кв.м., коридор площею 9,8 кв.м.; 2 поверх - кімнату площею 47,4 кв.м., гардеробну площею 16,2 кв.м.; 3 поверх - кімнату площею 47,4 кв., гардеробну площею 16,8 кв.м., всього по частині будинку літ. «А-3, ап» площею 194 кв.м. та господарські будівлі і споруди: гараж літ. «В», 1/2 частину огорожі і визнати за ОСОБА_5 право власності на таке майно, як окрему одиницю задля присвоєння окремої поштової адреси.

Припинити право спільної власності на виділене в натурі майно: частину літ. «А-3, ап» житлового будинку з приміщеннями: 1 поверх - кімнату площею 49,2 кв.м., кладову площею 4,4 кв.м., вхід в погреб площею 2,8 кв.м., коридор площею 9,8 кв.м.; 2 поверх - кімнату площею 47,4 кв.м., гардеробну площею 16,2 кв.м.; 3 поверх - кімнату площею 47,4 кв., гардеробну площею 16,8 кв.м., всього по частині будинку літ. «А-3, ап» площею 194 кв.м. та господарські будівлі і споруди: гараж літ. «В», 1/2 частину огорожі.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості зменшеної частки у сумі 61 667 (шістдесят одна тисяча шістсот шістдесят сім) грн.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі 7 500 грн. 01 коп.

короткий зміст вимог апеляційної скарги :

З даним рішенням не погодилася відповідач ОСОБА_5 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Також просить стягнути на її користь понесені нею судові витрати та витрати на судову будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладені в ньому висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи.

узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу :

Вказує на те, що рішення суду є передчасним, оскільки позивач не звертався з пропозицією укладення договору про виділ частки в натурі з нерухомого спільного майна, внаслідок чого відсутні підстави вважати права ОСОБА_4 порушеними.

Також вказує на те, що суд задовольнив позовні вимоги про розподіл будинку з відхиленням від ідеальних часток, стягнувши з неї компенсацію вартості зменшеної частки позивача в сумі 61667,00 гривень, не встановивши того факту чи спроможна вона виплатити позивачу таку суму та чи не становитиме це для неї надмірний тягар.

Апелянт звертає увагу на те, що для фактичного використання визначеного судом варіанту розподілу експертом встановлено необхідність проведення ряду переобладнань, які не погоджені з відповідними установами та службами. Здійснення будь-яких добудов в будинковолодінні без одержання відповідних дозволів не допускається.

Наголошує на тому, що правовий режим спільної часткової власності визначається з урахуванням інтересів усіх співвласників.

узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_4 надав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_5, у якому просить суд залишити її без задоволення, а апеляційну скаргу - без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 06 листопада 2003 року приватним нотаріусом Комсомольського міського нотаріального округу Куц С.М. за реєстровим № 2864, ОСОБА_5 придбала в ОСОБА_7 житловий будинок з господарчими будівлями незавершений будівництвом АДРЕСА_1 готовністю - 74 %, що складався в цілому з: житлового будинку літ. А-3, сараю-літньої кухні літ.Б, навісу літ. б, гаражу літ. В.

Розпорядженням голови міської Ради народних депутатів від 01 квітня 1993 року № 249 ОСОБА_7 (попередньому власнику домоволодіння) було надано в постійне користування земельну ділянку площею 1000 кв.м. по АДРЕСА_1 для будівництва житлового будинку (садиби) (а.с.44).

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 08 листопада 2007 року за ОСОБА_5 в порядку ч.5 ст.376 ЦК України було визнано право власності на самовільно побудовану житлову прибудову до будинку літ. «А-3», яка складається з приміщень 1, 2, 7, 8, 11, 12, 13, 14, загальною площею 181,8 кв.м. по АДРЕСА_1 було зобов'язано КП «Кременчуцьке МБТІ» зареєструвати за ОСОБА_5 дану самовільно побудовану житлову прибудову (а.с.42-43).

Згідно рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 01 березня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, як чоловіка та жінки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в період з 01 січня 2004 року по 09 серпня 2007 року; визнано житловий будинок по АДРЕСА_1 літ. «А-3, ап., А1-3», загальною площею 375, 8 кв.м., житловою площею 170, 2 кв.м., будівельною готовністю 94%, який в частині не прийнятий до експлуатації і право власності на яке не зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4; визнано за ОСОБА_4 як співзабудовником на праві спільної часткової власності право на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями літ. « А-3, ап., А1-3» по АДРЕСА_1 загальною площею 375,8 кв.м., житловою площею 170,2 кв.м., будівельною готовністю 94%, як такий, що істотно збільшився у своїй вартості за час спільного проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_5 однією сім'єю, внаслідок спільних трудових та грошових затрат, який в частині не прийнятий до експлуатації і право власності на яке не зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.26, 27-38).

На виконання вищезазначеного рішення суду від 01 березня 2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 07 липня 2017 року державним реєстратором Виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області було проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями літ. «А-3, ап, А1-3» по АДРЕСА_1 загальною площею 375,8 кв.м., житловою площею 170,2 кв.м., будівельною готовністю 94% (або щодо об'єкту незавершеного будівництва, об'єкту житлової нерухомості), що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 91390702 від 07 липня 2017року (а.с.41 Т-1).

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив з права співвласників на реалізацію належного права власності на свій розсуд, права на поділ в натурі між співвласниками цього майна, а також, технічної можливості поділу домоволодіння між сторонами.

Рішення місцевого суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

Спірні правовідносини врегульовуються нормами Цивільного кодексу України та Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

З матеріалів справи вбачається, що набуття ОСОБА_4 права власності на частину спірного домоволодіння стосується речових прав на майно, яке є об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Відповідно до ч. ч.3 статті 61 ЦПК - обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За змістом вимог ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За приписами ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Зі змісту ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 01 березня 2017 року за позивачем ОСОБА_4 як співзабудовником визнано право власності на Ѕ частину спірного домоволодіння. Право власності зареєстровано ним у визначеному законом порядку.

Згідно ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи та оціночно-будівельної експертизи №1759/1760 від 12 березня 2018 року, складеного Полтавським відділенням Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса встановлено, що ступінь будівельної готовності об'єкта нерухомого майна (будинку з господарськими спорудами), розташованого за адресою: АДРЕСА_1: частина житлового будинку літ. «А1-3» - 98 %; частина житлового будинку літ. «А-3» 90%; господарські будівлі та споруди - 100%. Технічний стан конструктивних елементів частини літ. «А1-3» житлового будинку, станом на проведення натурного обстеження, характеризується як задовільний. Технічний стан конструктивних елементів частини літ. «А-3» житлового будинку та господарських будівель і споруд, станом на проведення натурного обстеження, характеризується як добрий.

Виходячи з визначеного відсотку будівельної готовності, фактичного технічного стану житлового будинку, його фізичного зносу, перепланувань, необхідних для здійснення запропонованих варіантів розподілу домоволодіння, відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва довести до кінця будівництво будинку з господарськими будівлями, технічно можливо.

Ринкова вартість житлового будинку та господарських будівель і споруд, на дату складання висновку експертизи складає 3 284 850 грн.

З урахуванням ступеню будівельної готовності об'єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, розділити (виділити частку у натурі або здійснити поділ у натурі) об'єкта нерухомого майна відповідно до часток співвласників по 1/2 частці ОСОБА_4 та ОСОБА_5, можливо.

Враховуючи розташування житлового будинку, планування і розмірів приміщень, його конструктивних елементів, часток співвласників будинку, провести його розподіл у відповідності до часток 1/2 та 1/2 технічно можливо. На розгляд суду надається можливим запропонувати один варіант розподілу житлового будинку та господарських будівель і споруд у відповідності до часток співвласників та один варіант з відхиленням від ідеальних часток співвласників у відповідності до чинних будівельних норм (а.с. 100 Т-2).

За змістом ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними у натурі. У разі недомовленості між подружжям про поділ майна, спір вирішується судом. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Положення даної статті Сімейного кодексу України кореспондується із приписами ст.364 ЦК України, зокрема, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності . Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно.

Вирішуючи питання застосування варіанту розподілу, суд виходив з того, що висновку експерта від 12 березня 2018 року №1759/1760 поділити майно у натурі у рівних частках між сторонами технічно є можливим, проте одна сторона повинна сплатити іншій стороні певну суму грошової компенсації.

Відповідно до вимог ч.1, 5, 6 ст. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Висновок експертизи від 12 березня 2018 року №1759/1760 складений з дотриманням вимог закону, сумніви у його достовірності відсутні, і є належним доказом.

Відповідач ОСОБА_5 своїми процесуальними правами розпорядилася диспозитивно, доказів щодо необхідності здійснити розподіл домоволодіння у інший спосіб не надала.

Питання щодо обґрунтованості заявленого ОСОБА_5 клопотання про призначення повторної судово-будівельної на стадії апеляційного розгляду вирішено окремим рішенням.

Апеляційний суд погоджується з варіантом розподілу домоволодіння та висновками місцевого суду. Підстави для переоцінки доказів судом відсутні.

Висновок місцевого суду про задоволення позовних вимог ґрунтується на принципі верховенства права. Рішення суду є законним та обґрунтованим.

мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).,(Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року)

Докази та обставини, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та враховані судом при вирішенні справи.

Незгода апелянта полягає виключно у оцінці судом наданих сторонами та здобутих в ході судового провадження доказів. Підстав для їх переоцінки апеляційним судом не встановлено.

Доводи апелянта в тій частині, що позивач не звертався до неї з пропозицією укласти договір про виділ в натурі частки майна, внаслідок чого відсутні підстави вважати права ОСОБА_4 порушеними, є надуманими, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. І сам факт звернення ОСОБА_4 з даним позовом вже свідчить про наявність спору між співвласниками з приводу розподілу домоволодіння.

Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що запропоновані експертом варіанти розподілу домоволодіння передбачали відхилення від ідеальних часток співвласників з виплатою однією із сторін компенсації вартості різниці, що не суперечить вимогам матеріального права.

Законом не передбачено підстави для відмови в задоволенні позовних вимог фінансова неспроможність однієї із сторін провести виплату грошової компенсації.

Жодних доказів , що визначена судом сума поставить апелянта в скрутне матеріальне становище відсутні.

Доводи щодо відсутності дозволів для переобладнання приміщень не можуть братися до уваги, оскільки об'єктом спору є виділення частки з об'єкту незакінченого будівництва, який в експлуатацію в установленому законом порядку не здавався.

Жодного доказу щодо неможливості сторонам провести облаштування кожної частини самостійними інженерними об'єктами суду не надано.

чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду;

суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку щодо права ОСОБА_4, як співвласника домоволодіння на його виділ в натурі та задовольнив позовні вимоги.

висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростували.

У відповідності з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 04 липня 2018 року.

Підстави для зміни та розподілу судових витрат судом апеляційної інстанції не встановлено.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_5 слід відмовити, понесені нею судові витрати, пов'язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції компенсації не підлягають.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5- залишити без задоволення.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 04 липня 2018 року -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 25 лютого 2019 року.

Головуючий суддя : П.С. Абрамов

Судді: С.А. Гальонкін Г.Л. Карпушин