БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/6168/18
провадження № 2/361/867/19
РІШЕННЯ

(Заочне)

Іменем України

07 травня 2019 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.,
за участю секретаряПлиси В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкод у здійсненні прав користування та розпорядження майном,-

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкод у здійсненні прав користування та розпорядження майном.

Виклад обставин та зміст позовних вимог, з якими звертається позивач.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 29 червня 2017 року ОСОБА_2 подарувала йому 5/8 часток квартири АДРЕСА_1 . Однак, ОСОБА_2 у вказану квартиру позивача не впускає, доступу до своєї власності останній немає. Такими діями відповідач чинить ОСОБА_1 у користуванні належною останньому власністю, а саме 5/8 частками спірної квартири. По теперішній час позивач змушений проживати в готелі, тому що немає змоги вселитися до своєї частки квартири. ОСОБА_1 неодноразово приходив за вищевказаною адресою, намагався порозумітися із відповідачем, щоб остання надала йому доступ до його частки квартири і не чинила перешкод у проживанні. Однак, відповідач не йде на контакт і не хоче порозумітися.

З огляду на викладені обставини, ОСОБА_1 змушений звернутися із даним позовом, в якому просить вселити його в 5/8 часток квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; усунути перешкоди в користуванні позивачем вказаною часткою квартири та зобов`язати відповідача не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні 5/8 частками спірної квартири.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі:

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 Воротніков В.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Також, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не відомі. Відзиву на позовну заяву не подала.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням цієї статті.

Обставини справи, що встановлені судом:

29 червня 2017 року ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_1 5/8 часток квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Договору дарування п`яти восьмих часток квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Грищенко В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1720 (а.с. 5).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, який сформований 29 червня 2017 року, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 5/8 часток квартири АДРЕСА_1 (а.с. 25).

До матеріалів справи додано копію висновку по ЄО № 25099 від 10.09.2018 р. від 17 вересня 2018 року, який наданий ДОП сектору превенції Броварського ВП старшим лейтенантом поліції Хомич О.М. та погоджений начальником сектору превенції Броварського ВП підполковником поліції Мазуренко Я.П. (а.с. 6).

Зі змісту вказаного висновку вбачається, що 10.09.2018 р. до Броварського ВП ГУНП в Київській області надійшла заява від ОСОБА_3 , який є представником ОСОБА_1 на підставі довіреності серії ННВ 864209, зареєстровано до реєстру за № 1244 від 26.03.2018 р. у заяві ОСОБА_3 повідомив, що з 29.06.2017 р. за адресою АДРЕСА_2 , власниця 2/3 частки квартири ОСОБА_2 , не допускає до проживання за вказаною адресою ОСОБА_1 , який згідно договору дарування є власником 5/8 часток вказаної квартири. На підставі заяви старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 здійснено допит ОСОБА_2 , яка пояснила, що ОСОБА_1 до вказаної квартири вона не допускає, оскільки вважає, що договір дарування 5/8 часток квартири укладений із порушеннями. Також, додала, що ОСОБА_1 впустить тільки по рішенню суду (а.с. 6).

З підстав того, що розгляд поданої представником ОСОБА_3 заяви відноситься до компетенції суду, вищевказаним висновком від 17 вересня 2018 року закінчено перевірку по ЄО № 25099 від 10.09.2018 р.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ч.1 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частинами 1, 3 ст. 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Як передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно із ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

При цьому, зміст права власності охоплює, в тому числі, й право на проживання у спірному житловому приміщенні, що підлягає захисту за обставин створення перешкод у здійсненні цього права іншими особами, у тому числі співвласниками.

Відповідно до ст. 155 Житлового кодексу України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Відповідно до ст. 150 ЖК України позивач має право користуватися та розпоряджатися своєю власністю (квартирою) на свій розсуд, а відповідач зобов`язаний не чинити позивачу перешкоди у користуванні власністю.

Як встановлено вище, позивач є власником 5/8 часток спірної квартири, та має право користуватися нею, що передбачено чинним законодавством.

Так, із наданого висновку від 17 вересня 2018 року вбачається, що відповідач підтвердила те, що чинить перешкоди позивачу у доступі до квартири.

Отже, судом безспірно встановлено, що позивач не має змоги користуватися належною йому часткою квартири, відповідач заперечує проти користування позивачем вказаним житлом, доступу до нього не надає, чим чинить позивачу перешкоди у здійсненні ним права власності щодо користування належною йому часткою квартири.

З огляду на такі обставини, суд вважає, що вимога про зобов`язання відповідача не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні належним останньому майном, підлягає задоволенню.

Вимога ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні ним 5/8 частками квартири АДРЕСА_1 , є подібною та взаємовиключною до третьої вимоги, яка задовольняється судом.

Вирішуючи позовні вимоги про вселення позивача до спірної квартири, суд приходить до наступного.

Із копії паспорта позивача серії НОМЕР_1 , виданого 03 вересня 2004 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області, вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 7).

Отже, постійне місце проживання позивача знаходиться в Одеській області.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів вчинення перешкод відповідачем щодо вселення позивача до спірної квартири. Відсутні докази також того, що позивач намагався вселитись до даної квартири, але з тих чи інших причин не зміг цього зробити. Не підтверджуються вказані обставини й висновком про результати перевірки по заяві представника позивача ОСОБА_3 від 10.09.2018 року.

Доводи позивача про те, що він змушений проживати в готелі у судовому засіданні не підтверджені, як і не підтверджені наміри позивача проживати у вищевказаній квартирі.

Отже, позовні вимоги про вселення позивача до спірної квартири задоволенню не підлягають у зв`язку з їх недоведеністю.

З огляду на викладені обставини, та враховуючи положення норм чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із пропорційного розміру задоволеної частини позовних вимог, суд вважає, що стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про власність», ст.ст. 150, 155 ЖК України, ст.ст. 16, 317, 319, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 13, 76, 81, 89, 141, 263, 280-284, 273, 274, 352 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкод у здійсненні прав користування та розпорядження майном задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні 5/8 частками квартири АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 .

Суддя Н.М. Петришин