Справа № 491/15/19
У Х В А Л А

23 травня 2019 року м.Ананьїв

Ананьївський районний суд у складі головуючого судді Желяскова О.О., роглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого по справі судді Желяскова Олега Олександровича по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання.

Відповідно до протоколу автоматизового розподілу судової справи між суддями від 08 січня 2019 року вказана справа передана судді Дорош В.В.

Ухвалою від 04 квітня 2019 року головуючим по справі суддею Дорош В.В. відкрито провадження по вказаній цивільній справі, при цьому вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

У зв`язку з тим, що у головуючого по справі судді Дорош В.В. закінчились повноваження для здійснення правосуддя, вказану заяву було передано до канцелярії суду для повторного авторозподілу.

З протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вбачається, що 13 травня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, передано судді Желяскову О.О. для розгляду.

Ухвалою від 16 травня 2019 року головуючим по справі суддею Желясковим О.О. вказану цивільну справу прийнято до свого провадження, при цьому вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Разом з цим 23 травня 2019 року до канцелярії суду від позивача надійшла заява про відвід головуючому по справі судді Ананьївського районного суду Одеської області Желяскову О.О. по причині сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, посилаючись на те, що на протязі 2017-2019 років суддя Желясков О.О. розглядав дві справи за її участю. Перша справа була з її позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів на дитину, яка продовжує навчання стаціонарно в навчальному закладі, в задоволенні якої їй було відмовлено. Друга справа була за позовом ОСОБА_3 до неї про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, однак не зважаючи на те, що рішення суду було ухвалено на її користь, а саме в задоволенні позову ОСОБА_3 було відмовлено, однак її витрати відшкодовано не було, що вважає упередженим ставленням до себе. Зазначає ,що при розгляді вказаних справ відчувала нерівне ставлення до сторін з боку судді, а саме її клопотання, на відміну від клопотань представника протилежної сторони, не задовольнялись, тому просить задовольнити заявлений відвід.

Відповідно до ч.5 ст.40 ЦПК України, якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

Враховуючи те, що в Ананьївському районному судді Одеської області здійснюють повноваження менше трьох суддів, а саме один суддя, вирішення питання про відвід здійснюється головуючим по справі суддею.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст.40 ЦПК України, питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

У зв`язку з вищевикладеним, розгляд заяви про відвід відбувався за відсутності учасників справи.

Ознайомившись з заявою позивача про відвід судді, суд доходить висновку про відмову в задоволенні заяви про відвід головуючого по справі судді Желяскова О.О. з наступних підстав.

Частиною 1 ст.36 ЦПК України визначенні підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно ч.3 ст.39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Крім того, законодавець передбачив і запобігання зловживанням учасниками процесу права на заяву відводу. Пунктом четвертим статті 36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду (п.5 ст.39 ЦПК України).

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Заявник у своїй заяві ставить під сумнів неупередженість головуючого судді у розгляді вказаної цивільної справи з огляду на те, що ОСОБА_1 при розгляді інших справ за її участю відчувала нерівне ставлення до сторін з боку судді, тобто, підставами для заявлення відводу є фактично незгода з процесуальними рішеннями судді по іншим справам.

Суд зазначає, що відвід повинен бути вмотивований - із наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача та відводу головуючого судді за обставин, визначених п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, оскільки заявником не надано жодних належних та допустимих доказів щодо заінтересованості головуючого судді у розгляді даної справи та упередженості останнього.

Незгода позивача із процесуальними рішеннями судді, які були винесені раніше, не свідчить про наявність підстав для відводу головуючого та про наявність обставин сумніватись у неупередженості головуючого, оскільки остання не позбавлена можливості оскаржити такі рішення у порядку передбаченому процесуальним законодавством до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не є підставою для відводу судді, тому в силу положень ч.4 ст.36 ЦПК України заявлений відвід головуючому судді не може бути задоволений.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 258-260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого по справі судді Желяскова Олега Олександровича по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її складення.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя:О. О. Желясков

Ухвала суду набула законної сили _______________________