Справа № 369/7029/18 Головуючий 1 інстанція- Пінкевич Н.С.
Проваження № 22-ц/824/6093/2019 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 травня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Верланова С.М., Мережко М.В.,

за участю секретаря Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 жовтня 2018 року у справі за скаргою боржника ОСОБА_1 на дії та рішення головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Тарасенка Вадима Олексійовича, стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація», боржник ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії та рішеня головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Тарасенка В.О., яку надалі доповнила і мотивувала тим, що у провадженні державного виконавця перебувало виконавче провадження № 54111883 по примусовому виконанню виконавчого напису, вчиненого 19 травня 2017 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Люзняк С.В., про звернення стягнення на предмет іпотеки у вигляді земельної ділянки та садового будинку по АДРЕСА_1 в рахунок стягнення заборгованості у розмірі 3711599,96 грн. на користь ТОВ «ФК «Інновація».

Вказувала, що постановою державного виконавця від31 серпня 2017 року призначено суб`єкта оціночної діяльностіТОВ «Приватна експертна служба», яким 20 вересня 2017 року складено звіт про оцінкуділянки і садового будинку, яка визначена у розмірі2750800 грн. Після оцінки вказанемайно було передано на реалізацію ДП «Сетам», однак перші торги 26 лютого 2018 року не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів. 03 березня 2018 року ТОВ «ФК«Інновація» подало заяву доКиєво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області, в якій заявлено бажання товариства залишити за собою нереалізоване майно.

06 березня 2018 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області у цивільній справі № 369/4053/17 зупинено стягнення у зв`язку із оскарженням нею

- 2 -

виконавчого напису в судовому порядку. Однак, незважаючи на зупинення ухвалою суду стягнення у виконавчому провадженні № 5411883, державним виконавцем Тарасенком В.О. 12 березня 2018 року складено та підписано акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки стягувачу ТОВ «ФК «Інновація», а19 березня 2018 року винесена постановапро закінчення виконавчого провадження на підставі акту про реалізацію предмету іпотеки.

Посилаючись на незаконність дій державного виконавця, які вчинені всупереч ухвалі суду про зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 5411883, просила суд визнати дії головного державного виконавця Тарасенка В.О. щодо проведення оцінки майна неправомірними, а акт оцінки таким, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна; зобов`язати головного державного виконавця усунути порушення шляхом проведення повторної оцінки майна; визнати дії головного державного виконавця щодо винесення акту про реалізацію предмета іпотеки №54111883 від 12 березня 2018 року неправомірним та скасувати його; визнати дії головного державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №54111883 неправомірними та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №54111883 від 19 березня 2018 року; зобов`язати головного державного виконавця усунути порушення шляхом винесення постанови про зупинення виконавчого провадження №54111883; зобов`язати головного державного виконавця повідомити суд і заявника про виконання ухвали, постановленої за результатами скарги не пізніше десятиденного строку з дня її одержання.

Ухвалою Києво-Святошинського районого суду Київської області від 29 жовтня 2018 року у задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою її скаргу задоволити у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права. Скарга мотивована тим, що висновки суду про правомірність дій державного виконавця при проведенні оцінки майна є хибними. Суд не врахував, що дії державного виконавця не відповідають вимогам закону, а акт оцінки спростовується наданими скаржником доказами, зокрема рецензією на звіт. Окрім того, посилання суду на відсутність відомостей у державного виконавця про зупинення стягнення на підставі ухвали суду від 06 березня 2018 року, що на думку суду свідчить про правомірність складання акту про реалізацію майна і закінчення виконавчого провадження, є помилковими, бо судова ухвала має виконуватися беззастережно.

Стягувач ТОВ «ФК «Інновація» подав відзив на апеляційну скаргу, де вказав, що суд першої інстанції прийняв законну і обгрунтовану ухвалу і правомірно відмовив у задоволенні скарги, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є безпідставними і надуманими, не грунтуються на вимогах закону, не спростовують висновків суду.

Боржник ОСОБА_1 та її представник адвокат Вербицький Д.В. належним чином повідомлені про час розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток, до суду не з`явилися, причин неявки не повідомили, що відповідно до ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Представник стягувача ТОВ «ФК «Інновація» адвокат Хоменко В.О. в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність і обгрунтованість судової ухвали та відсутність підстав для її скасування.

Державний виконавець Тарасенко В.О. повідомлений про час розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням, до суду не з`явився, причин неявки не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду

- 3 -

першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судом установлено, що у провадженні головного державного виконавця Тарасенка В.О. перебувало виконавче провадження № 54111883 по примусовому виконанню виконавчого напису, вчиненого 19 травня 2017 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Люзняк С.В., прозвернення стягнення на предмет іпотеки у вигляді земельної ділянки та садового будинку по АДРЕСА_1 в рахунок стягнення заборгованості ОСОБА_1 у розмірі 3711599,96 грн. на користь ТОВ «ФК «Інновація».

Постановою державного виконавця від 31 серпня 2017 року призначено суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Приватна експертна служба». Згідно звіту про оцінку від 20 вересня 2017 року вартість належних ОСОБА_1 земельної ділянки і садового будинку визначена у розмірі 2750800 грн.

Після оцінки вказане майно було передано на реалізацію ДП «Сетам». Призначені на 26 лютого 2018 рокуелектронні торги не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

03 березня 2018 року стягувач ТОВ «ФК «Інновація» подав заяву до Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області, де вказав про бажання товариства залишити за собою нереалізоване на торгах майно.

12 березня 2018 року головним державним виконавцем Тарасенком В.О. складено акт про реалізацію предмета іпотеки стягувачу ТОВ «ФК «Інновація», а19 березня 2018 року винесена постановапро закінчення виконавчого провадження на підставі акту про реалізацію предмету іпотеки.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд обгрунтовував свої висновки тим, що дії головного державного виконавця щодо проведення оцінки іпотечного майна та його передачі стягувачує правомірними, вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і права заявника при цьому порушені не були.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками, поскільки розглядаючи дану справу, суд допустив порушення правил юрисдикції загальних судів.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України побудови судоустрою в Україні за принципами територіальності та спеціалізації (ст.125), так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Висловлювання «судом, встановленим законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду

- 4 -

судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачені ст.19 ЦПК України, згідно з якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного чи приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Аналогічні положення містить ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом даних норм суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи виключно щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного чи приватного виконавця виключно при виконанні судового рішення, ухваленого за нормами ЦПК України.

В той же час, згідно положень ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного чи приватного виконавця щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду.

Отже, законмістить пряму вказівку на вид судочинства, у якому мають розглядатися справи щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного чи приватного виконавця при виконанні рішень інших органів (посадових осіб), яким в тому числі є нотаріуси, а саме в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від від 12 вересня 2018 року у справі № 442/2270/17-цта від 05 грудня 2018 року у справі № 422/2248/17, де Велика Палата вказала, що якщо примусове виконання здійснюється державним або приватним виконавцем на підставі судових рішень, то скарги учасників виконавчого провадження на їх дії розглядаються судом, який видав рішення, що перебуває на примусовому виконанні. Якщо ж примусове виконання здійснювалось на підставі документів, виданих іншими органами, такі скарги мали розглядатися у порядку, передбаченому ст.181 КАС України у редакції, що була чинною на час звернення до суду.

З огляду на те, що ОСОБА_1 оскаржує рішення та дії державного виконавця, повязані із примусовим виконанням виконачого напису, виданого нотаріусом, який не ввідноситься до судових рішень, то розгляд даної справи має відбуватися в порядку адміністративного судочинства, з урахуванням приписів ст.287 КАС України.

Отже, дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.377 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених ст.ст.19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення

- 5 -

незалежно від доводів апеляційної скарги.

За положеннями п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, зокрема з порушенням правил юрисдикції загальних судів, і підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.259, 374, 377, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 жовтня 2018 року скасувати, провадження у справі закрити.

Повідомити ОСОБА_1 , що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: