Справа № 2018/2-1133/11
УХВАЛА

"28" травня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зуб Г.А.

за участю секретаря Черниш О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», боржник ОСОБА_1 , орган державної виконавчої служби, дії якого оскаржуються Зміївський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області на бездіяльність державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.05.2019 року скаргу ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» задоволено частково, а саме: визнано в період з 13 червня 2018 року по 26 лютого 2019 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Зміївського РВДВС ГТУЮ у Харківській області у виконавчому провадженні № 32197899 та №33331845 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №2-1133/11/06, виданого 25 листопада 2011 року Київським районним судом міста Харкова, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження"; визнано в період з 13 червня 2018 року по 26 лютого 2019 року незаконною та протиправною бездіяльність державного виконавця Зміївського РВДВС ГТУЮ у Харківській області у виконавчому провадженні №32197899 та №33331845 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №2-1133/11/06, виданого 25 листопада 2011 року Київським районним судом міста Харкова, в частині не вжиття заходів примусового виконання щодо належного Боржнику майна; та стягнуто з Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 800 (одна тисяча вісімсот ) гривень 00 копійок.

22.05.2019 року до суду надійшла поштою заява, яка спрямована 18.05.2019 року від представника ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» Грищенко О.М. про стягнення з Зміївського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області на користь заявника додаткових витрат на правничу допомогу у розмірі 2400 грн. згідно договору №06-08-2018 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 06.08.2018 року, оскільки за вказаною скаргою відбулось 3 судових засідання, та заявником було повідомлено суд про понесення у майбутньому додаткових витрат у справі.

Так, як вбачається з матеріалів справи скаржником було заявлено вимогу про компенсацію додаткових судових витрат на правничу допомогу у сумі 2400 гривень. В обґрунтування якої додано акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг від 17 травня 2019 року з детальним описом наданих послуг, квитанція про отримання адвокатом цих коштів

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника

адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Згідно з частиною четвертою статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Статтями 26, 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

04.04.2019 року до суду надійшла заява директора ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» про понесення скаржником додаткових витрат у майбутньому (в порядку п. 8 ст. 141 ЦПК Україна).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення усправі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява N 19336/04.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вирішуючи питання про стягнення додаткових витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що дана справа не є складною та розглядається у порядку судового контролю за виконанням судових рішень, та судові засідання, які відбулись 29.03.2019 року та 25.04.2019 року тривали 4-7 хвилин, розгляд скарги відбувався лише на підставі доказів заявника, та враховуючи те, що суд вважає вказаний розмір значно завищеним та те, що скарга була задоволена частково, та ухвалення додаткового рішення по даній справі неможливо, оскільки за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу, тому підставі для задоволення вказаної заяви відсутні, а тому суд відмовляє в її задоволенні.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» про стягнення додаткових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 15-дений строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст ухвали виготовлено 28 травня 2019 року.

Суддя Г.А. ЗУБ