Справа № 585/291/19
Номер провадження 2/585/344/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Яковець О.Ф.,

з участю секретаря: Шемчук І. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Зарічний відділ державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області про стягнення неустойки (пені) за прострочку виплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку виплати аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час шлюб між ними розіврано. За рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі 300 грн щомісячно. Проте відповідач свої зобов`язання сплачувати аліменти за рішеням суду належним чином не виконує, внаслідок чого виник борг станом на 01.11.2018 р. в сумі 27046,77 грн. Вважає, що має право на стягнення неустойки (пені) відповідно до ст. 196 СК України, в сумі 354372,60 грн за період з травня 2011 р. по листопад 2018 р.

Тому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 354372,60 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав, просив застосувати позовну давність, заперечення мотивував тим, що відповідно до ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік, що строк позовної давності стосовно вимоги про стягнення неустойки за несплату аліментів за період з травня 2011 по січень 2018 сплив, що є підставою для відмови у цій частині позовних вимог; вважає, з урахуванням вимог абз. 1 ч. 1 ст. 196 СК України пеня за прострочку аліментів за лютий-листопада 2018 р. в межах строку позовної давності становить 2625 грн; крім того зазначав, що постановою державного виконавця від 19.04.2019 р. на нього було накладено штраф у розмірі 14195 грн 96 коп., тому вказав, що враховуючи вимоги абз. 2 ч. 1 ст. 196 СК України від суми заборгованості по пені слід відняти суму штрафу, і з цього розрахунку випливає, що він не повинен сплачувати заявлену позивачем пеню за прострочку аліментів. Просив в позові відмовити.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в заяві до суду просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала .

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив в позові відмовити, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовні заяву.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши подані ними докази, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_2 . народилася ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с. 6)

ОСОБА_1 змінила своє прізвище на « ОСОБА_1 », що підтверджується витягом з реєстру про реєстрацію актів одруження за № 021-25/2018/2949 (а.с. 13)

Рішенням Роменського міськрайонного суду від 25.06.2010 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 300 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 8).

На виконання вказаного рішення Роменським міськрайонним судом Сумської області 19.01.2011 р. видано виконавчий лист (а.с. 9)

Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг № 01-35/11004 від 06.11.2018 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 10).

З довідки-розрахунку заборгованості по аліментах, виданої Зарічним ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області від 03.12.2018 р. № 15, вбачається, що по виконавчому листу № 2-1398 від 26.06.2010 р. про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 борг становить 27046,77 грн. (а.с. 15-17)

Постановою від 19.04.2019 р. у ВП № 20305624 старший державний виконавець Зарічного відділу ДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1398 виданого 25.06.2010 Роменським міськрайонним судом, на боржника ОСОБА_2 за наявність заборгованості зі сплати аліментів понад три роки, наклав штраф на користь стягувача у розмірі 14195,96 грн.

Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини: а саме стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Правовідносини з приводу стягнення пені регулюються такими правовими нормами.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначеної ст.196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Позивачем надано детальний розрахунок пені за прострочення сплати аліментів за платежами, заборгованість за якими виникла до 01.11.2018 р. , згідно якого сума пені , яка нарахована за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по сплаті аліментів за весь період складає 354372,60 грн. Вказаний розрахунок відповідачем спростовувався відповідачем, проте це спростування не заслуговує на увагу.

Сумнівів в обґрунтованості розрахунку заборгованості , зробленого позивачем , суд не має, оскільки він здійснений за формулою p = (A1 х 1% х Q1 ) + (A2 х 1% х Q2 ) + ……. (An х 1% х Qn ), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів (обраховується позивачем на момент пред`явлення позову);A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед пред`явленням позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Проте, враховуючи положення абз 2 ч. 1 ст. 196 СК України, з відповідача необхідно стягнути пеню лише в сумі 12850,81 грн виходячи з такого розрахунку: 27046,77 грн (сума заборгованості зі сплати аліментів) - 14195,96 грн (сума штрафу застосованого в порядку ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження») = 12850,81 грн (сума пені, що підлягає стягненню).

Тому суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Приймаючи таке рішення суд вважає необґрунтованою та безпідставною заяву відповідача про застосування позовної давності, оскільки відповідно до ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 цього Кодексу. Серед цього переліку норма ст. 196 СК України не вказана.

За таких обставин, виходячи із наданих сторонами доказів, дослідивши їх, та надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожному доказу окремо, а також достатності і взаємному зв`язку доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення неустойки (пені) підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи що суд дійшов висновку про з відповідача слід стягнути 768,40 грн. судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст. 4, 12,17,18,81,141,258,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.20,196 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Зарічний відділ державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області про стягнення неустойки (пені) за прострочку виплати аліментів- задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_2 , 1989 р.н. РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , 1990 р.н., РНОКПП НОМЕР_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з травня 2011 р. по листопад 2018 р. в сумі 12850 (дванадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) грн 81 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , 1989 р.н. РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 27 травня 2019 року.

Суддя - підпис-

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ О. Ф. Яковець