ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 675/2507/18
Провадження № 22-ц/4820/1530/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю: представник позивача та представника відповідача -Товариства з обмеженою відповідальністю «Михнівські лани»

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 675/2507/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Михнівські лани» на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 21 травня 2019 року в складі судді Пашкевича Р.В. за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Укрелітагро» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Михнівські лани», Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, Сектору з питань державної реєстрації Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання недійсним договору оренди землі.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 ТОВ «Компанія «Укрелітагро» звернулося до суду з позовом в якому, уточнивши позовні вимоги, просило визнати недійсним договір оренди землі від 15 січня 2018 року, № С15-01/18-3, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Михнівські лани», з моменту його укладення та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 41935893 від 06.07.2018 року, прийняте реєстратором КП «Чемеровецьке бюро нерухомості» - Росновською Н.В. , як незаконне з моменту прийняття, зобов`язати реєстраційну службу Ізяславської районної державної адміністрації внести зміни у номер запису про інше речове право : 6893132 від 04.09.2014 року, прийнятого державним реєстратором реєстраційної служб Ізяславського районного управління юстиції - Ращик А.І., а саме : - змінити в кадастровому номері : :05:025:0151 - код позначення кадастрового кварталу в межах кадастрової зони, цифри - 025 на 014, як виправлення помилки, допущеної державним реєстратором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08.08.2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Компанія «Укрелітагро» було укладено договір оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Михнівської сільської ради Ізяславського району, площею 2,4492 га, кадастровий номер :05:014:0151, строком на 7 років. 10 вересня 2018 року позивачу стало відомо, що ОСОБА_1 15 січня 2018 року уклала договір оренди, належної їй земельної ділянки з ТОВ «Михнівські лани» за яким передала її в оренду строком на 10 років. Згідно договору 6 липня 2018 року було проведено державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 41935893. Позивач вказував, що ОСОБА_1 грубо порушила умови укладеного між ними договору оренди землі від 8 серпня 2014 року, строк дії якого не закінчився. Крім того, реєстратор Росновська Н.В., проігнорувавши вимоги законодавства, не дослідила інформацію про речові права, які виникли ще 4.09.2014 року, прийняла незаконне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за оскаржуваним договором.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30 листопада 2018 року позовні вимоги в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 41935893 від 06.07.2018 року прийняте реєстратором КП «Чемеровецьке бюро нерухомості» - Росновською Н. В . , як незаконне з моменту прийняття залишено без розгляду.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30 листопада 2018 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено - Товариство з обмеженою відповідальністю «Михнівські лани».

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2018 року до участі у справі в якості співвідповідачів залучено - Головне територіальне управління юстиції у Хмельницькій області, а також Ізяславську районну державну адміністрацію Хмельницької області до складу якої входить Сектор з питань державної реєстрації.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12 лютого 2019 року відповідача - Ізяславську районну державну адміністрацію Хмельницької області до складу якої входить Сектор з питань державної реєстрації, замінено на належного відповідача - Сектор з питань державної реєстрації Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області.

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 21 травня 2019 року вказаний позов задоволено частково. Зобов`язано сектор з питань державної реєстрації Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області внести зміни у номер запису про інше речове право : 6893132 від 04.09.2014р. прийнятого державним реєстратором реєстраційної служби Ізяславського районного управління юстиції - Ращик А.І., а саме : змінити в кадастровому номері :05:025:0151 код позначення кадастрового кварталу в межах кадастрової зони, цифри - 025 на 014, як виправлення помилки, допущеної державним реєстратором. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки № С15-01/18-3 від 15 січня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 і ТОВ «Михнівські лани». В задоволенні позову ТОВ «Компанія «Укрелітагро» до Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Михнівські лани» вважає рішення суду незаконним, прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати вказане рішення суду, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Апелянт вважає невірним висновок суду про не пропуск позивачем строку позовної давності. Так, сам представник позивача підтвердив, що спірну земельну ділянку почали використовувати з моменту державної реєстрації права оренди, тобто у 2014 році. Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачем було отримано у тому ж 2014 році. Вважає безпідставними доводи позивача, про те, що не міг дізнатися раніше про порушення його прав, через велику кількість земель, що перебуває в оренді. Висновок суду, що позивач лише у вересні 2018 року дізнався про подвійну реєстрацію та, відповідно порушення свого права є невірним.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Компанія «Укрелітагро» вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити. Твердження апелянта, що на момент укладення договору між ТОВ «Михнівські лани» та ОСОБА_1 та його реєстрації спірна земельна ділянка не перебувала в оренді є помилковим. Це твердження спростовується наявним договором оренди від 08.08.2014 року, кадастровим номером, державним актом на право власності на земельну ділянку, актом приймання-передачі, складеним між ТОВ «Компанія «Укрелітагро» та ОСОБА_1 . Твердження апелянта про пропуск строку позовної давності є невірним, оскільки підставою для подачі позову було порушення права оренди земельної ділянки, належної відповідачу ОСОБА_1 , про яке стало відомо лише з листа ТОВ «Михнівські лани» про початок роботи по встановленню меж земельних ділянок в натурі лише 04.09.2018 року. Тому вважає висновок суду про не пропуск позивачем строку позовної давності вірним.

Заслухавши учасника справи, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом правильно встановлено, що ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 062959 від 19 квітня 2004 року є власником земельна ділянка, площею 2,4492 га кадастровий номер :05:014:0151, яка розташована на території Мислятинської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Інші земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у власності ОСОБА_1 відсутні.

8 серпня 2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Укрелітагро» було укладено договір оренди землі б/н, за яким ОСОБА_1 передала в оренду ТзОВ «Компанія «Укрелітагро» у платне користування строком на 7 років земельну ділянку площею 2,4492 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :05:014:0151.

4 вересня 2014 року даний договір оренди землі був зареєстрований державним реєстратором Ращиком А. І. у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права за № 6893132.

Однак при проведенні даної реєстрації договору державний реєстратор Ращик А. І. помилково вніс до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно на вказану земельну ділянку кадастровий номером :05:025:0151 замість :05:014:0151.

15 січня 2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Михнівські лани» було укладено договір оренди землі № С15-01/18-3, за яким ОСОБА_1 передала в оренду ТОВ «Михнівські лани» в користування строком на 10 років земельну ділянку площею 2,4492 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :05:014:0151.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються сторонами.

Відповідно до ст. 3 Цивільного кодексу України одними із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно до ст.. 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

У відповідно до ч. 1 зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК Україна).

Згідно з визначенням, даним в ст. 1 Закону України «Про оренду землі» (надалі Закон) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За нормами ст. 13 закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об`єднаннями та організаціями.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 цього ж Закону орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки, як передбачено ч. 5 ст. 6 цього Закону підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Частиною 4 ст. 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 Земельного кодексу України).

Аналізуючи вищевказані норми, слід дійти висновку, що право особи на оренду земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації відповідного права на підставі договору оренди землі.

Для визнання оспорюваного правочину недійсним доказуванню потребує факт порушення вчиненим правочином прав та інтересів будь-якої із сторін правочину або іншої заінтересованої особи (нанесення збитків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 , передавши 8 серпня 2014 року власну земельну ділянку з кадастровим номером :05:014:0151.

в оренду позивачу строком на 7 років на підставі договору оренди землі, який був зареєстрований в установленому законом порядку, не розірвавши його, уклала 15 січня 2018 року договір оренди цієї ж земельної ділянки з кадастровим номером :05:014:0151 з іншим орендарем - відповідачем у справі строком на 10 років.

За таких умов, суд першої інстанції правильно виходив з того, що такі дії ОСОБА_1 порушують права позивача та свідчать про недобросовісність відповідачки, а оспорюваний договір, укладений між нею та ТОВ «Михновські лани» суперечить вимогам ст.ст. 13, 27 Закону України «Про оренду землі», оскільки фактично не може бути передана у користування земельна ділянка, яка знаходиться в оренді іншої особи, а отже такий правочин підлягає визнанню недійсним.

Крім того згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (станом на день укладення правочину між ТзОВ «Компанія «Укрелітагро» та ОСОБА_1 ) державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; 2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; веде реєстраційні справи щодо об`єктів нерухомого майна; присвоює реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Також на підставі п. 20 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2013 № 868 (станом на день укладення правочину між ТзОВ «Компанія «Укрлітагро» та ОСОБА_1 ), державний реєстратор за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Однак як встановлено судом, виконуючи вимоги вказаних нормативних актів, державний реєстратор Ращик А. І. помилково вніс до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно на вказану земельну ділянку кадастровий номером :05:025:0151 замість :05:014:0151, який вказаний в договорі оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду.

Тому за вказаних обставин, позивач позбавлений можливості усунути дану технічну помилку в позасудовому порядку та змушений звертатися до суду з відповідним позовом.

З врахуванням викладеного колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про задоволення вимог позивача, щодо внесення зміни у номер запису про інше речове право № 6893132 від 04.09.2014.

Доводи апеляційної скарги, що судом безпідставно не застосовано при вирішенні спору строки позовної давності, про застосування яких позивачем було зроблено відповідну заяву суду і з цих підстав в позові необхідно відмовити слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 256, 267 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Згідно ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання

Як вбачається із матеріалів справи 4 серпня 2018 року позивач отримав від ТОВ «Михнівські лани» повідомлення про початок роботи по встановленню меж земельних ділянок в натурі, які згідно витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебувають в оренді ТОВ «Михнівські лани».

При перевірці позивачем даної інформації було встановлено подвійну реєстрацію спірної земельної ділянки, 10 вересня 2018 року надано відповідь для ТОВ «Михнівські лани» і саме з цього часу позивач довідався, що земельна ділянка ОСОБА_1 , яка була передана в оренду позивачу, в 2018 році була передана і відповідачу, тобто дізнався про своє порушене право і саме з цього часу почався перебіг строку позовної давності.

Посилання апелянта, що позивач міг довідатись про порушення свого права ще в 2014 році, отримавши витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого вбачається, що державна реєстрації договору оренди земельної ділянки не відбулась не заслуговують на увагу та не можуть бути підставою для відмови в позові.

Фактично право позивача на оренду спірної земельної ділянки було порушено не помилкою державного реєстратора, а укладенням ОСОБА_1 з відповідачем договору оренди спірної земельної ділянки, вимогами відповідача до позивача звільнити дану земельну ділянку та припинити нею користуватись, оскільки ніяких перешкод в користуванні спірною земельною ділянкою на підставі чинного договору оренди земельної ділянки до 2018 року позивачу не створювалось.

При цьому слід звернути увагу, що сам договір оренди та відповідно право позивачу на оренду земельної ділянки на підставі договору про оренду земельної ділянки кадастровий :05:014:0151 було зареєстровано у встановленому законом порядку.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Михнівські лани» залишити без задоволення.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 21 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 жовтня 2019 року.

Судді А.М. Костенко

А.П. Корніюк

Т.В. Спірідонова