ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 814/376/19 Номер провадження 22вк/814/3/19 Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Дорош А.І.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

розглянувши в залі суду заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації "Правові ініціативи" від 22 березня 2019 року у справі № 1-3/1-19

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Полтавського апеляційного суду з заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації "Правові ініціативи" від 22 березня 2019 року у справі № 1-3/1-19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Постійно діючого третейського суду при асоціації "Правові ініціативи" від 22 березня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 АДРЕСА_2 ) борг в сумі 800 000 грн., штраф в сумі 80 000 грн., витрати, пов`язані з розглядом справи третейським судом, в сумі 8800 грн., а всього 888 800 грн.

Сторони у судове засідання не з`явились, про розгляд справи 20.05.2019 р. повідомлені належним чином, відповідач ОСОБА_2 у відповідності до вимог п. 11 ст. 128 ЦПК України викликаний до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке опубліковане 10.05.2019 р., причини неявки сторони не повідомили, жодних заяв не подавали.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, що 01 листопада 2018 року сторони ОСОБА_4 і ОСОБА_2 уклали договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_2 800 000 грн., які останній зобов`язався повернути згідно до п.2 вказаного договору на протязі двох місяців, але не пізніше 01.01.2019 року.

ОСОБА_3 вважає, що він свої зобов`язання виконав та передав відповідачу кошти, а відповідач свої зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк кошти йому не повернув, чим порушив його права. Не виконавши свої зобов`язання, згідно п.3 договору позики відповідач повинен сплатити також штраф у розмірі 10 % від суми заборгованості.

Таким чином, позивач вважає, що відповідач винен йому 800 000 грн. боргу і 80 000 грн. штрафу, що і просив суд стягнути з відповідача на його користь .

ОСОБА_2 07 березня 2019 року надав суду відзив на позов, де визнав свої невиконані зобов`язання перед позивачем по поверненню боргу в сумі 800 000 грн., не заперечував, що він отримав від позивача кошти в сумі 800 000 грн. 01 листопада 2018 року, які, згідно укладеного між ними договору позики, зобов`язувався повернути до 01.01.2019 року, але через відсутність коштів своїх зобов`язань не виконав. Сплатити борг погодився. Просив суд не стягувати штраф.

Однак, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором в обумовлений сторонами строк не виконав, суму позики у розмірі 800 000 грн. 00 коп. не повернув. У зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до Постійно діючого третейського суду при асоціації "Правові ініціативи" з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 800 000 грн. суми боргу.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при асоціації "Правові ініціативи" від 22 березня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) борг в сумі 800 000 грн., штраф в сумі 80 000 грн., витрати пов`язані з розглядом справи третейським судом в сумі 8800 грн., а всього 888 800 грн.

Провадження у справах про надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів визначено главою 4 розділу IX ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 485 ЦПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 486 цього Кодексу.

Статтею 486 ЦПК України визначено, що суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом; 2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні підстави для відмови у видачі виконавчого листа наведені у ст. 56 Закону України «Про третейські суди».

07.05.2019 р. на вимогу до Полтавського апеляційного суду надійшла справа №1-3/1-19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Судом не встановлено підстав для відмови у видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації "Правові ініціативи" від 22 березня 2019 року, визначених ст. 486 ЦПК України чи Законом України «Про третейські суди».

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що на день розгляду заяви рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації "Правові ініціативи" від 22 березня 2019 року не скасовано. Строк для звернення за видачею виконавчого документа заявником не пропущено. Рішення третейського суду не містить способу захисту прав та охоронюваних інтересів, який не передбачений законом. Судом також не встановлено невідповідності складу третейського суду вимогам закону.

Враховуючи наведене, заява ОСОБА_1 про видачу виконавчого документа на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації "Правові ініціативи" від 22 березня 2019 року у справі № 1-3/1-19 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що судові витрати за подання до суду заяви про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення третейського суду можуть розподілятися між сторонами третейського розгляду.

Отже, на розподіл судових витрат за результатами розгляду заяви про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення третейського суду поширюються положення ст. 141 ЦПК України, якою визначено порядок розподілу судових витрат між сторонами.

Таким чином, з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір за подання заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду у розмірі 384, 20грн.

Керуючись ст. ст. 485, 486, 487 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого документа на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації "Правові ініціативи" від 22 березня 2019 року у справі № 1-3/1-19 - задовольнити.

Видати виконавчий документ на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації "Правові ініціативи" від 22 березня 2019 року у справі № 1-3/1-19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) борг в сумі 800 000 гривень, штраф в сумі 80 000 гривень, витрати пов`язані з розглядом справи третейським судом в сумі 8800 гривень, а всього 888 800 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 384,20 грн. судового збору.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 20 травня 2019 року.

Суддя Полтавського апеляційного суду А. І. Дорош