ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6506/18
Провадження № 2/210/648/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"08" лютого 2019 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Вікторович Н.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» про стягнення моральної шкоди в звязку з ушкодженням здоровя при виконанні трудових обовязків, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2, - ОСОБА_3 26 листопада 2018 року звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоровя 130305,00 гривень без утримання податку з доходів фізичних осіб, витрати на правову допомогу 5000,00 гривень.

В обґрунтування позову, посилалася на те, що позивач працював у шкідливих умовах праці один рік шість місяців водієм автотранспортних засобів, водієм автомобіля зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі карєру НКГЗК «Криворіжсталь», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» (надалі, - відповідач ПАТ «АМКР»). У лютому 2017 року рішенням ЛЕК Українського науково-дослідного інституту позивачу встановлено професійні захворювання: вібраційна хвороба першої-другої стадії, хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група А.ЛН першого ступеня. Висновком МСЕК від 25 травня 2017 року йому встановлено первинно втрату професійної працездатності в розмірі 35% безстроково. В результаті професійного захворювання позивачу спричинена моральна шкода, яка виражається у тому, що він проходить численні курси лікування, медичні огляди та обстеження, порушено його нормальні життєві звязки, змінився образ та якість життя, що завдає йому моральних страждань.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України судове засідання не проводиться.

Відповідач, - ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» надав відзив на позов, в якому заперечував проти позову, просив у задоволенні позову відмовити, оскільки з 28 років 09 місяців, які позивач працював у шкідливих умовах, лише 01 рік 06 місяців склала робота у шкідливих умовах на підприємстві відповідача; наявність шкідливих умов на деяких робочих місцях є обєктивним явищем, підприємством приймаються заходи для максимальної нейтралізації шкідливих чинників, тому будь-які порушення законодавства про працю відповідачем, які б знаходилися в причинному звязку з настанням профзахворювання, відсутні. Також відповідач вважає, що сума заявленої моральної шкоди завищена і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачу здоровю шкоди. Представником відповідача подано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши у сукупності докази, подані в обґрунтування позову, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 працював з 06 серпня 1985 року по 31 січня 1986 року, з 21 червня 1999 року по 01 серпня 1999 року, з 01 травня 2000 року по 16 квітня 2001 року водієм автотранспортних засобів, водієм автомобіля зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі карєру НГЗК «Криворіжсталь», що підтверджується записами в трудовій книжці (а.с.20-30).

Медичним висновком лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання ДУ «Український НДІ промислової медицини» м. Кривого Рогу від 07 лютого 2017 року протокол №149 встановлено професійний характер захворювання (а.с.7, 8).

Професійне захворювання встановлено на підставі даних Санітарно-гігієнічної характеристики умов праці №2/2/-11-3-3440 від 10 серпня 2015 року, виданої Головним державним санітарним лікарем м. Кривого Рогу, Криворізького та Широківського районів (а.с.33-38), яка містить дані щодо підвищення параметрів важкості праці, вібрації, пилу, несприятливого мікроклімату, шуму.

Згідно з Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 14 березня 2017 року причиною професійного захворювання стала робота в умовах еквівалентного рівню загальної вібрації, який перевищував нормативний на 2-9дБ (109-116дБ) при ГДР 107дБ), на 4дБ (69дБ при ГДР 65дБ) по ДНС 3.3.6.039-99. Вміст пилу з вмістом вільного діоксину кремнію від 10% до 70% в повітрі робочої зони в 2,1-5,1 разів перевищували ГДК (4,2-10,2мг/м.куб. при ГДК 2,0мг/м.куб. по СанПін 4617-88 «Гранично допустимі концентрації (ГДК) шкідливих речовин у повітрі робочої зони». На інших підприємствах позивач також підпадав під вплив шкідливих речовин, які перевищували ГДК (п.17 Акту) (а.с.4, 5).

Первинним висновком МСЕК від 25 травня 2017 року ОСОБА_2 встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 35% з 15 травня 2017 року безстроково (25% вібраційна хвороба, 10% - ХОЗЛ), групу інвалідності не встановлено (а.с.6).

У звязку з професійним захворюванням, позивач перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується виписками із медичної карти стаціонарного хворого (а.с.9-19) Відповідно до медичних документів позивачу рекомендовано спостереження лікарів, амбулаторне та стаціонарне лікування, оздоровлення в профілакторіях, санаторно-курортне лікування з захворюванням опорно-рухового апарату.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1 ст.1167 ЦК України).

Статтею 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності,виду діяльності чи галузевої належності.

Рішенням Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року №20-рп/2008 громадянам надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

У відповідності до ст.4 Закону України «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

Суд вважає, що в даному випадку відповідач ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» повинен виплатити позивачеві моральну шкоду, оскільки актом розслідування профзахворювання встановлено звязок профзахворювання позивача з виробництвом.

Факт заподіяння моральної шкоди позивачеві у звязку з професійним захворюванням встановлений, оскільки позивач зазнав зменшення обсягу трудової діяльності, змушений проходити численні курси лікування, переносить фізичні страждання, позбавлений нормальних життєвих звязків, що вимагає додаткових зусиль для організації життя.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.п.3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З урахуванням вказаних фактичних даних у справі, правових норм, які підлягають застосуванню, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, й, беручи до уваги конкретні обставини по справі, зокрема: роботу на інших підприємствах у шкідливих умовах більше 20 років, роботу на підприємстві відповідача протягом 01 року 06 місяців, ступінь втрати працездатності 35%, характер, інтенсивність і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, необхідність прикладати значні зусилля для продовження активного життя, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 60000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач переносить у звязку з профзахворюванням.

Вирішуючи питання відшкодування судових витрат суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Представником позивача на підтвердження витрат на правову допомогу надано договір(угоду) №34/18 про надання правової допомоги від 14 листопада 2018 року (а.с.41), акт-квитанцію на оплату послуг адвоката за договором №34/18 від 14 листопада 2018 року, - 5000,00 гривень (а.с.42); розрахунок судових витрат, які включають: надання усної консультації, - 200,00 гривень, правовий аналіз наданої клієнтом документації, - 400,00 гривень, підготовка документів до подання позовної заяви до суду, - 550,00 гривень, написання позовної заяви, - 800,00 гривень, надсилання позовної заяви, - 50,00 гривень, супроводження судового процесу (за весь період розгляду справи), - 1500,00 гривень, супровід виконавчого провадження або супровід добровільного виконання рішення відповідачем, - 1500,00 гривень, а всього 5000,00 гривень (а.с.43).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником відповідача подано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, яке обґрунтовано тим, що представником позивача не надано розрахунку витраченого часу; серед послуг, за які адвокат виставляє рахунок на оплату є послуга «супровід виконавчого провадження або супровід добровільного виконання рішення відповідачем», що є необґрунтованим, оскільки рішення суду виконуються відповідачем добровільно, без подання до виконавчої служби, а добровільне виконання потребує лише банківських реквізитів позивача; крім того, такий позов є типовим для адвоката ОСОБА_3, що підтверджується копіями аналогічних позовів, що свідчить про відсутності складності для адвоката; справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження та є малозначною.

Враховуючи викладене, суд вважає клопотання представника відповідача таким, що підлягає задоволенню, оскільки представником позивача в порушення п.2 ч.4 ст.137 ЦПК України не надано розрахунку витраченого часу; справа розглядається у спрощеному провадженні без виклику сторін; позов є типовим, - тому, з урахуванням складності справи та обсягу, наданих представником позивача послуг, судові витрати на професійну правничу допомогу слід зменшити до 2000,00 гривень.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір в сумі 704,80 гривні слід стягнути з відповідача ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» в дохід держави.

Враховуючи викладене, керуючись рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08 жовтня 2008 року, ст.ст.23, 1167 ЦК України, ст.ст.10, 11, 27, 60, 88, 137, 213- 215 ЦПК України, ст.ст.173, 237-1 КЗпП України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» про стягнення моральної шкоди в звязку з ушкодженням здоровя при виконанні трудових обовязків, - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» () на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, р.н.о.к.п.п., в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоровя, - 60000,00 гривень (шістдесят тисяч гривень 00 коп.).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» () на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, р.н.о.к.п.п. судові витрати на професійну правничу допомогу 2000,00 (дві тисячі) гривень.

В решті позову, - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» () в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 гривні.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення складено 08 лютого 2019 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, р.н.о.к.п.п., місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2;

- відповідач: Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», (), юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 1.

Суддя: Н. Ю. Вікторович