Справа № 415/538/19
Провадження № 22-ц/810/340/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

20 травня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Дронської І.О., Луганської В.М.,

розглянувши питання про зупинення апеляційного провадження у справі

за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 27 лютого 2019 року

за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку чим підписав заяву № б/н від 05 липня 2016 року, відповідно до якої відповідач по справі отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між позивачем та відповідачем договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту позивач керувався умовами договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою позивача.

В порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 28 листопада 2018 року за відповідачем утворилася заборгованість у сумі 17301,03 грн., яка складається з: 1482,10 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2884,62 грн. - по процентам за користування кредитом, 11634,26 грн. - за пенею, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 800,05 грн. - штраф (процентна складова).

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 05 липня 2016 року в розмірі 17301,03 грн. та судові витрати.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 27 лютого 2019 року позов акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без задоволення. Суд обґрунтував рішення тим, що в анкеті-заяві відсутні будь-які посилання ні на бажаний розмір кредитного ліміту, ні на визначений сторонами розмір у вигляді банківської послуги, тому суд дійшов висновку, що сторони не уклали між собою кредитний договір.

Не погодившись з вказаним рішенням суду акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 27 лютого 2019 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" та ухвалою суду від 07 травня 2019 року справа призначена до розгляду.

Представник акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційне провадження підлягає зупиненню, виходячи з наступних підстав.

Предметом позову є вимога про стягнення заборгованості у сумі 17301,03 грн. за кредитом договором № б/н від 05 липня 2016 року.

В апеляційній скарзі акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" зазначило, зокрема те, що відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг, можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт банку. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача, останній пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг. Умови та правила надання банківських послуг є публічною офертою. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме Умови та правила надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті. Анкетою-заявою відповідач підтвердив факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в Приватбанку.

Додатково відповідач посилається на те, що відсутність підпису відповідача на зазначених Умовах та правилах надання банківських послуг не свідчить про те, що останній не був ознайомлений з ними та не означає відсутність договірних правовідносин між сторонами і відсутність заборгованості. Підписом в заяві позичальника відповідач засвідчив те, що він згодний з умовами кредитування та отримання кредиту саме на таких умовах.

Встановлено, що під час розгляду справи у подібних правовідносинах ухвалою Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 27 лютого 2019 року справу № 342/180/17-ц за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Постановляючи дану ухвалу Перша судова палата Касаційного цивільного суду Верховного Суду зазначила, що є підстави для відступлення від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі № 6-144цс14, а також необхідність у формуванні єдиної правозастосовчої практики розгляду судами аналогічних спорів.

Колегія суддів Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що у разі, якщо Умови та Правила надання банком кредиту, зокрема й умова про збільшення строку позовної давності, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту чи іншу спірну умову, зокрема і щодо збільшеного строку позовної давності, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальникам.

Тобто, при розгляді справ з аналогічними фактичними обставинами банки, на підтвердження тих чи інших умов кредитування, повинні надавати судам підписані позичальником Умови та Правила надання банком кредиту або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, наприклад, підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, відповідно, із наданням суду цієї редакції Умов або докази на підтвердження того, яка саме редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником, тощо.

Ухвалою Великої Палати Верховного суду від 12 березня 2019 року прийнято для продовження розгляду цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено розгляд справи.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

За змістом п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Оскільки, справа у подібних правовідносинах передана на розгляд до Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у даній справі (№ 415/538/19) до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 342/180/17.

Керуючись п. 10 ч. 1ст. 252, п. 14 ч. 1 ст. 253, ст. 260 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Зупинити апеляційне провадження у справі № 415/538/19 за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 27 лютого 2019 року за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 342/180/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали складено 20 травня 2019 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Cудді І.О.Дронська

В.М. Луганська