УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевській районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Якимової О.С., розглянувши цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Лаврової Катерини Анатоліївни, стягувач ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Лаврової К.А., стягувач ОСОБА_3 .

В обґрунтування скарги зазначено, що в провадженні державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Лаврової К.А. перебуває виконавче провадження № 42427693 про примусове виконання судового наказу № 335/12753/13-ц, який виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 24.02.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини Владлени у розмірі ј частина з усіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи стягнення з 28.11.2013 року.

Постановою державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Лаврової К.А. від 05.05.2018 року у цьому виконавчому провадженні встановлено тимчасове обмеження щодо заявника у праві керування транспортними засобами, у праві виїзду за межі України, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Підставою для прийняття вказаного рішення державного виконавця, відповідно до зазначених постанов, є утворення заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої, згідно розрахунку від 05.05.2018 року за період з 28.11.2013 року по 30.04.2018 року становить 70 045, 8 грн.

Заявник вважає дії державного виконавця в частині винесення постанов щодо встановлення тимчасових обмежень незаконними та необґрунтованими.

Як зазначає заявник, державний виконавець в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» розрахунок заборгованості зі сплати аліментів йому не направляв. Постанови державного виконавця Лаврової К.А. щодо встановлених відносно нього обмежень він отримав лише 25.09.2019 року.

Заявник вважає, що зміни в законодавстві визначені у п. 2 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», можуть бути застосовані до тих випадків, які будуть виникати після 28.08.2018 року. На заборгованість по сплаті аліментів, яка існувала у боржника до цього часу, зміни у законодавстві не розповсюджуються. Раніше існуюча заборгованість не може впливати та враховуватися при визначенні штрафних санкцій у майбутньому на заборгованість, яка виникне після 28.08.2018 року.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що на цей час заборгованість зі сплати аліментів в розумінні ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» не визначена, оскільки відповідно до оскаржуваної постанови заборгованість зі сплати аліментів утворилася за період з 28.11.2013 року по 30.04.2018 року, ОСОБА_1 в особі представника адвоката Пузіна Д.М. просив суд визнати незаконними та скасувати постанови державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Лаврової К.А. від 05.05.2018 року у виконавчому провадженні № 42427693 при примусовому виконанні судового наказу № 335/12753/13ц Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи стягнення з 28.11.2013 року, щодо встановлення тимчасових обмежень відносно ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, у праві виїзду за межі України, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі

Крім того, заявник просив поновити строк на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця посилаючись на те, що про винесені оскаржувані рішення державного виконавця він дізнався лише 25.09.2019 року.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.09.2019 року призначено судове засідання по розгляду даної скарги та клопотання про поновлення строку на оскарження дій державного виконавця.

В судове засідання заявник та його представник адвокат Пузін Д.М. не з`явилися. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення представником заявника адвокатом Пузіним Д.М. 02.10.2019 року отримано судову повістку на судове засідання, призначене на 09.10.2019 року о 10-00 год. Причини неявки заявник та його представник суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду скарги суду не подавалось.

Державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Лаврова К.А., а також стягувач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду скарги в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України, вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Статтею 450 ЦПК України передбачено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи наведені вище обставини, суд доходить висновку, що боржник стягувач та державний виконавець були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, поважні причини неявки до суду не повідомили, а тому з урахуванням положень ч. 2 ст. 450 ЦПК України, дійшов висновку про можливість розгляду скарги у відсутність вказаних осіб.

Як передбачено ст. 449 ЦПК України, скаргу на дії державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як зазначав у скарзі заявник, про винесені постанови державного виконавця, які оскаржуються в судовому порядку, він дізнався лише 25.09.2019 року. В матеріалах справи відсутні докази протилежного. Державним виконавцем також не спростовано вказані доводи заявника щодо поважності причин пропуску строку на оскарження дій державного виконавця.

З урахування викладеного, суд доходить висновку, що клопотання ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про поновлення строку для оскарження дій державного виконавця слід задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та доводи скарги, суд вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Лаврової Катерини Анатоліївни знаходиться виконавче провадження (ВП № 42427693) з примусового виконання судового наказу № 335/12753/13ц, який виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 24.02.2014 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 28.11.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постановами державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Лаврової Катерини Анатоліївни від 05.05.2018 року, відносно заявника ОСОБА_1 встановлені тимчасові обмеження у праві керування транспортними засобами, у праві виїзду за межі України, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів.

Зі змісту оскаржуваних постанов державного виконавця встановлено, що підставою для застосування таких обмежень до боржника є наявна у ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої, згідно розрахунку від 30.04.2018 року, за період з 28.11.2013 року по 30.04.2018 року становить 70 045, 8 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Вказана сума заборгованості по аліментам заявником у скарзі не оспорюється, і суду не надано доказів, що розрахунок державного виконавця зі сплати аліментів є предметом розгляду будь-якої іншої справи.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно із пунктом 9 частини третьої статті 124 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно із ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції статті від 07.12.2017 року), яка діяла на час ухвалення оскаржуваних постанов державного виконавця, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

При цьому, відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Тобто, для застосування обмежень, передбачених ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» обчислюється заборгованість зі сплати аліментів за весь період часу з моменту пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання і до фактичного погашення заборгованості.

Як встановив суд з наданих документів, заявником не оспорюється розмір заборгованості зі сплати аліментів, розрахований державним виконавцем. На час розгляду скарги ОСОБА_1 в суді заборгованість зі сплати аліментів боржником не погашена.

З огляду на викладені обставини, суд доходить до висновку, що державний виконавець, встановивши наявність у боржника ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, вірно застосував положення ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», та виніс постанови відповідно до закону та в межах своїх повноважень, що відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК є підставою для відмови у задоволенні скарги.

Враховуючи, що заявником не надано належних та допустимих доказів на спростування наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, що обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, суд вважає, що підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 відсутні, оскільки державний виконавець діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та в межах своїх повноважень.

Доводи заявника, що державним виконавцем не можуть бути застосовані положення ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» у новій редакції, є безпідставними з огляду на вищевикладену судом позицію.

За таких обставин, в задоволенні скарги заявника ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 449, 450, 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження дій державного виконавця задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанов державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Лаврової Катерини Анатоліївни від 05 травня 2018 року щодо встановлення тимчасових обмежень відносно ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, у праві виїзду за межі України, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, у праві полювання.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 в особі представника адвоката Пузіна Дениса Миколайовича на дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Лаврової Катерини Анатоліївни, стягувач ОСОБА_3 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання у 15-денний строк з дня складення повного судового рішення, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складено 09 жовтня 2019 року.

Суддя К.В. Гашук