ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2689/19 Справа № 199/125/17 Суддя у 1-й інстанції - Спаї В.В. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів -Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах члена організації ОСОБА_1

на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07 листопада 2018 року

у цивільній справі за скаргою Громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах члена організації ОСОБА_1 на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, на незаконні дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07 листопада 2018 року в задоволенні заяви Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена організації ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 жовтня 2018 року відмовлено повністю.

Не погодившись з такою ухвалою, Громадська організація "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах члена організації ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просила її скасувати, постановити окрему ухвалу про допущення суддею першої інстанції Спаї В.В. порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя; виправити описки в ухвалі суду від 07 листопада 2018 року та привести судове рішення у відповідність до вимог ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»; стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати за відрив від звичайних занять у зв'язку із явкою до суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що оскаржувана ухвала не є виконавчим документом, не вказуючи норму закону, якою обґрунтований такий висновок.

23.01.2019 року до суду апеляційної інстанції надійшов відзив Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому його представник просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 жовтня 2018 року скаргу Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація», в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1 на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, на незаконні дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - задоволено частково.

Відмовлено в задоволенні вимоги про визнання незаконною бездіяльності Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, на виконання до якого надійшов виконавчий лист Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 15 серпня 2018 року по цивільній справі № 199/125/17 (2/199/275/18), в частині недотримання строків, встановлених абз.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», в частині направлення на адресу ОСОБА_1 повідомлення №57104169/6-20.1, датованого «31.08.2018»;

визнано незаконним рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А., на виконання до якого надійшов виконавчий лист Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 15 серпня 2018 року по цивільній справі №199/125/17 (2/199/275/18), щодо письмового повідомлення від 31.08.2018 №57104169/6-20.1 ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та скасувати це рішення;

відмовлено в задоволенні вимоги скарги про постановлення окремої ухвали про притягнення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. до кримінальної відповідальності за статтею 382 КК України, яку направити до органу досудового розслідування для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, встановивши обов'язок надати суду відповідь про вжиті органом досудового розслідування заходи у визначений судом строк десять днів з дня отримання даної ухвали;

зобов'язано державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби (якщо Яковенко В.А. не здійснює відповідну діяльність) вчинити дії, пов'язані з виконанням виконавчого документу, а саме виконавчого листа Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 15 серпня 2018 року по цивільній справі № 199/125/17 (2/199/275/18) та направити стягнуті кошти у готівковій формі через відділення «Укрпошти» №82 за місцем проживання ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1): індекс - АДРЕСА_1;

зобов'язано державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А., не пізніше ніж у десятиденний строк з дня одержання даної ухвали повідомити суд і заявника ОСОБА_1 про виконання даної ухвали;

стягнуто з Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 судові витрати за відрив від звичайних занять в розмірі 224, 10 грн.

29 жовтня 2018 року Громадська організація "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах члена організації ОСОБА_1 звернулася з заявою про виправлення описок в ухвалі Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2018 року, в обґрунтування якої зазначено, що в резолютивній частині ухвали суду невірно вказано номер будинку «647», замість вірного «617», оскільки вказана ухвала є виконавчим документом та не містить зазначення коду ЄДРПОУ боржника - Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, стягувач просив виправити описки в ухвалі суду та привести судове рішення у відповідність до вимог ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07 листопада 2018 року в задоволенні заяви Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена організації ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 жовтня 2018 року відмовлено повністю, оскільки резолютивна частина ухвали суду першої інстанції від 17.10.2018 року не містить описку в зазначенні номеру будинку стягувача: в резолютивній частині зазначено номер будинку «617» (а не «647») згідно з відомостями, які містяться у поданій 24.09.2018 року скарзі в порядку судового контролю за виконанням судових рішень.

Що стосується вимоги заяви про виправлення описки шляхом приведення ухвали суду від 17 жовтня 2018 року у відповідність до вимог ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, зазначення у абзаці сьомому резолютивної частини ухвали коду ЄДРПОУ боржника, суд виходив з того, що резолютивна частина зазначеної вище ухвали викладена у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 260 ЦПК України, та за даною ухвалою про стягнення судових витрат має бути виданий виконавчий лист.

Встановивши зазначені обставини та керуючись ст.ст. 269, 431 ЦПК України, ч.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», суд першої інстанції постановив ухвалу, яка відповідає вимогам чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Згідно ст.269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. Опискою називається зроблена судом механічна помилка у визначенні об'єкта присудженого, сторони, строку виконання рішення та інше.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Таким чином, опискою є зроблена судом механічна помилка у визначенні об'єкта присудженого, сторони, адреси, строку виконання та інше, які мають істотний характер. Опискою слід вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.

До описок слід відносити неточності, пов'язанні з написанням окремих слів, зокрема імен учасників процесу, назв підприємств. До цього виду помилок слід також віднести помилкове зазначення реквізитів юридичної особи, номерів, дат, кількості.

Проте в ухвалі суду від 17 жовтня 2018 року не зазначались відомості єдиного державного реєстраційного номеру облікової картки платника податків у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб боржника, тому твердження заявника про наявність описки у судовому рішенні не підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявність зазначених скаржником підстав (не зазначення коду ЄДРПОУ) не є опискою у розумінні вимог ст.269 ЦПК України та тією обставиною, що виключає здійснення виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги про постановлення судом апеляційної інстанції нової ухвали про задоволення вимог заяви про виправлення описки у судовому рішенні задоволенню не підлягають, оскільки зазначену заяву розглядає суд, який ухвалив рішення.

Згідно ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов'язковим до виконання. Виконання судових рішень покладено законом на органи Державної виконавчої служби України, а порядок виконання визначений Законом України "Про виконавче провадження".

За положеннями ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчі листи.

Так, п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Посилання заявника на порушення його прав у зв'язку із неможливістю виконання ухвали суду від 17 жовтня 2018 року, через те, що в ній не зазначено реєстраційного номеру облікової картки платника податків не підтверджуються матеріалами справи.

Згідно ст.385 ЦПК України, суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених ст.262 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

За ч.10 ст.262 ЦПК України, суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення.

Вимоги апеляційної скарги щодо постановлення окремої ухвали про допущення суддею першої інстанції Спаї В.В. порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя задоволенню не підлягають, оскільки постановлення окремої ухвали є правом, а не обов'язком суду і передбачених законом підстав для постановлення окремої ухвали відносно судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Спаї В.В. колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах члена організації ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: О.В.Лаченкова

О.В.Свистунова