Головуючий у 1-й інстанції Киян Д.В.
Суддя-доповідач Мироненко І.П.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Мироненко І.П.

суддів: Баркова В.М., Принцевської В.П.

секретаря Сидельнікової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецького області від 28 лютого 2019 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про видачу дублікату виконавчого документу, заінтересовані особи: Центральний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькі області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року заявник ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся до суду із заявою, просив видати дублікати виконавчих листів про стягнення в солідарному порядку заборгованості 51 377 грн. 49 коп., витрат по сплаті судового збору 256 грн. 89 коп. відносно боржника ОСОБА_2

Заява обґрунтована тим, що 08 жовтня 2013 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя були видані виконавчі листи на підставі рішення суду від 09 серпня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м.Маріуполі заборгованість по кредитному договору в сумі 51 377 грн. 49 коп., судового збору з кожного по 256 грн. 89 коп. 08 грудня 2016 року Центральним ВДВС м.Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області було відкрито виконавче провадження, а 20 грудня 2017 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. Проте, останнім виконавчі листи не були отримані. Згідно листа ВДВС втрачені при пересилці.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецького області від 28 лютого 2019 року у задоволені заяви про видачу дублікату виконавчого документу відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд виходив з того, що строк подання зазначеної заяви був пропущений.

В апеляційній скарзі ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд не звернув увагу на положення ч.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» щодо переривання строку пред`явлення виконавчого документа та ч.5 ст.37 даного Закону щодо повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки у даній справі виконавче провадження вже було відкрито, стягувачем вже було пред`явлено виконавчий лист до органів примусового стягнення.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу не надали, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з`явились. Про поважність причин неявки суд не повідомили. Даних про наявність перешкод для розгляду справи за їх відсутністю матеріали справи не містять.

Головний державний виконавець Центрального ВДВС м.Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області Крилова Л.Ю. надала заяву про розгляд справи без участі представника.

Враховуючи вимоги ст.ст.371, 372 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу за відсутністю осіб, що не з`явилися.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіряючи справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 09 серпня 2013 року були задоволені позовні вимоги ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення нарахованих відсотків за користування кредитом. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за нарахованими, але не сплаченими відсотками за кредитним договором №77708С25 від 29 липня 2008 року за період з 30 червня 2010 року по 01 липня 2013 року в сумі 51 377 грн. 49 коп.

Стягнуто у дольовому порядку ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» судовий збір з кожного по 256 грн. 89 коп. (а.с.41-43).

08 жовтня 2013 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області за заявою представника позивача ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», в особі керуючого філією у м.Маруполі Дресвяннікова Д.О., були видані виконавчі листи у кількості 4-х штук (а.с.45).

Виконавчі листи про стягнення у солідарному порядку суми заборгованості, витрат по сплаті судового збору відносно боржника ОСОБА_2 перебували на примусовому виконанні у Центральному ВДВС м.Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області.

20 грудня 2017 року державним виконавцем Центрального ВДВС м.Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області Гросовим А.О. була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві АТ «Укрсімбанк» (ПАТ Державний експортно-імпортний банк України»), згідно п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.51).

Згідно листа Центрального ВДВС м.Маріуполя від 24 січня 2019 року №В14, виконавчий лист №2/263/2877/2013 від 08 жовтня 2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованості у сумі 51 377 грн. 49 коп. на виконанні у відділі не знаходиться у зв`язку з тим, що 20 грудня 2017 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві. Виконавчий лист було втрачено при пересилці (а.с.53).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», на ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

З огляду на зазначене, видача дублікату є дією адміністративних органів і суду, яка спрямована на усунення перепон у завершенні судового провадження та на виконання судового рішення про задоволення вимог кредитора.

Відповідно до вимог ч.1 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч.1 ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи суд видає виконавчі листи в паперовій формі. Пунктом 17.4 передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, може видати його дублікат, якщо стягував звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зазначені питання треба вирішувати одночасно, так як від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. У разі визнання неповажними причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем і відмови у поновленні пропущеного строку, суд відповідно відмовляє у видачі дубліката виконавчого листа.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи, що рішення суду від 09 серпня 2013 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 на користь банку заборгованості по нарахованим відсоткам за користування кредитними коштами набрало законної сили 09 вересня 2013 року, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання відповідно до ст.22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції Закону №2677-ІУ, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (постановлення рішення у справі) складав один рік з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Разом з тим, ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції (Закон №1404-УІІІ) встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Вказані строки встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Пунктом 5 розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи, виданні до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тобто, строк пред`явлення виконавчого документа обчислюється за правилами ст.12 Закону України в чинній редакції (Закон №1404-УІІІ), якщо він ще не минув згідно з правилами ст.ст. 22, 23 Закону України «Про виконавче провадження» у попередній редакції (Закон №2677-ІУ), станом на 05 жовтня 2016 року (день набрання чинності новим Законом).

Відповідно до ч.4 ст.12 Закону №1404-УІІІ строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

За змістом ч.5 ст.12 Закону №1404-УІІІ у разі повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документу до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Згідно ч.5 ст.37 Закону №1404-УІІІ повернення виконавчого документа стягувану з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволені заяви у зв`язку з пропуском строку, залишив поза увагою, що виконавче провадження відносно ОСОБА_2 вже було відкрито, тобто стягувачем було пред`явлено виконавчий лист до виконання, і після його повернення 20 грудня 2017 року, строк пред`явлення цього документу до виконання, почав обчислюватись відповідно до положень ст.12 Закону №1404-УІІІ.

Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення і постановлення нового рішення про задоволення зави ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» про видачу дублікатів виконавчих документів відносно ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецького області від 28 лютого 2019 року скасувати.

Заяву Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» задовольнити.

Видати дублікати виконавчих листів по справі № 263/2877/2013, виданих на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 09 серпня 2013 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за нарахованими, але несплаченими відсотками по кредитному договору №77708С25 від 29 липня 2008 року за період з 30 червня 2010 року по 01 липня 2013 року в сумі 51 377 (п`ятдесят одну тисячу триста сімдесят сім) грн. 49 коп. та стягнення витрат по сплаті судового збору в сумі 256 грн.89 коп. відносно боржника ОСОБА_2 .

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 28 травня 2019 року.

Головуючий І.П. Мироненко

Судді: В.М. Барков

В.П. Принцевська