Провадження №2/748/65/19
Єдиний унікальний № 748/3016/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Майбороди С.М.,

при секретарі: Оніщенко Ю.В.,

з участю представника позивача Прокоф`єва Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об`єднання «Чернігівеліткартопля», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Чернігівська районна державна адміністрація Чернігівської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

08 листопада 2018 року, представник позивача Прокоф`єв Б.І. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом, в якому просив визнати в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) № 380 орієнтовною площею 5,43 умовних кадастрових гектарів із земель ЗАТ НВО «Чернігівеліткартопля», що знаходиться на території Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, на яку мала право ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті спадкодавця ОСОБА_2 відкрилась спадщина, зокрема, на вказану вище земельну частку (пай), яку вона отримала на підставі проведеного жеребкування земельної частки (паю) за рішенням засідання постійної комісії з питань земельних відносин, законності та правопорядку від 06.11.2017 року. Зазначену спадщину прийняла її дочка ОСОБА_3 , оскільки проживала та була зареєстрована разом з померлою. Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв її син ОСОБА_1 , який у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вказував, що факт наявності у спадкодавця права на земельну частку (пай) доводиться довідками селищної ради, а у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу позивач позбавлений можливості успадкувати своє право на земельну частку (пай) в нотаріальній конторі. В позові посилались на Указ Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», ст.5 Земельного кодексу України ред. 1992 року.

Ухвалою від 23 листопада 2018 року відкрито загальне позовне провадження.

14 січня 2018 року проведено підготовче засідання.

Ухвалою від 12 лютого 2019 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Приватне акціонерне товариство «НВО «Чернігівеліткартопля».

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково зазначив, що 14.11.1995 ЗАТ НВО «Чернігівеліткартопля» отримали Державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 , посилався на те, що державним органом був порушений закон, що вплинуло на права ОСОБА_2 , яка мала право на земельну частку (пай).

Відповідач Седнівська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надавши заяву про розгляд справи без його участі, вказавши про підтримання позовних вимог.

Залучений до участі у справі співвідповідач Приватне акціонерне товариство «НВО «Чернігівеліткартопля», будучи неодноразово належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, не забезпечили явку свого представника в судове засідання, в матеріалах надавали заяву, в якій просили розгляд справи здійснювати за їх відсутності та вказували на підтримання позовних вимог.

Представник третьої особи - Чернігівської районної державної адміністрації надала заяву про розгляд справи за її відсутності. При вирішенні питання поклалась на розсуд суду.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до наданої копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Виконкомом Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області 24.06.2018 року зроблено актовий запис № 14 (а.с.5).

Після її смерті відкрилась спадщина, яку фактично прийняла дочка спадкодавця ОСОБА_3 (а.с.11-12), яка на день смерті спадкодавця проживала та була зареєстрованою разом з нею (а.с.6). Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до нотаріальної контори ніхто не звертався.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3 , про що 05.01.2018 року Виконавчим комітетом Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області складено актовий запис № 02, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8).

Після її смерті відкрилась спадщина.

ОСОБА_1 у визначений законом строк звернувся з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини ( а.с.45-50)

В позові ОСОБА_1 вказує, що позбавлений можливості успадкувати земельну частку (пай), оскільки ОСОБА_2 не отримала відповідного правовстановлюючого документу та, посилаючись на довідки селищної ради, вказує, що остання мала право на земельну частку (пай). У свою чергу спадкодавцем ОСОБА_3 не було отримано свідоцтва про право на спадщину.

Приватний нотаріус Петрушина Л.М. надала відповідь, що ОСОБА_1 не надав правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), що позбавляє можливості видати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно. ( а.с.25).

Розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 20 грудня 2005 року за № 657 «Про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) ЗАТ НВО «Чернігівеліткартопля» на території Седнівської селищної ради та передачу земельних ділянок (паїв) у власність громадян містить посилання як на правову підставу передачі земельних часток (паїв» у власність громадян, на Укази Президента України: «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року № 666/94, - «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95, «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» від 3 грудня 1999 року № 1529/99. Даним розпорядженням погоджено проект землеустрою, положення про розподіл земельних ділянок, затверджено протокол зборів громадян працівників ЗАТ НВО «Чернігівеліткартопля», передано у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельні ділянки (паї) у фізичних гектарах, грошовому виразі громадянам згідно додатку № 3. ( а.с.68-69)

Додано до розпорядження додаток № 3, в якому під номером 327 мається запис ОСОБА_2 , с.Нове, без зазначення вулиці, розміру земельної ділянки. ( а.с.80)

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР.

Водночас, відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно з листом Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 16.05.2018 року сертифікати на право на земельну частку (пай) на території Седнівської селищної ради не виготовлялись. (а.с.13)

У відповідності до ст. 2 Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Дійсно рішення суду також може бути документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), однак для встановлення обставин права особи на земельну частку (пай) мають бути правові підстави. В даному випадку не встановлено, що правовідносини виникли внаслідок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, оскільки ЗАТ НВО «Чернігівеліткартопля» не мало статусу КСП, а список до розпорядження, не є списком членів колективного сільськогосподарського підприємства. Поняття права колективної власності та права постійного користування не є тотожними. В даному випадку державний акт на право постійного користування земельною ділянкою видавався науково-виробничому об`єднанню «Чернігівеліткартопля». ( а.с.96)

В даному випадку ОСОБА_2 була включена не до списку членів колективного сільськогосподарського підприємства, а до списку громадян-працівнкиів ЗАПТ НВО «Чернігівеліткартопля» та пенсіонерів з їх числа, Седнівської селищної ради Чернігівського району та області.

Оскільки сертифікати на право на земельну частку (пай) не виготовлялись, розпорядженням Чернігівської районної державної адміністрації відразу вирішувалось питання про передачу у приватну власність земельних ділянок громадян, у відповідності до списку працівників та пенсіонерів ЗАТ НВО «Чернігівеліткартопля», до якого включена ОСОБА_2 , правовідносини виникли не внаслідок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, то у суду відсутні відповідні правові підстави для визнання в порядку спадкування за ОСОБА_1 права за земельну частку (пай).

Відповідно до приписів ст.206 ЦПК України суд не приймає визнання позовних вимог стороною відповідача, оскільки таке визнання суперечить вимогам закону, з наведених вище підстав та міркувань.

У відповідності до статті 5 ЗК УРСР (1990 року), кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

У відповідності до ст.9 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі.

Посилання представника позивача, що були порушені права ОСОБА_2 є безпідставними, оскільки в ході судового розгляду не доведено, що вона особисто або її представник були позбавлені можливості реалізувати своє право на звернення до уповноваженого на той час законом органу на одержання своєї частки (паю).

Разом з тим, як слідує з наданої копії протоколу засідання постійної комісії з питань земельних відносин, законності та правопорядку № 3 від 06 листопада 2017 року з метою розподілу невитребованої частик (паю) звернулась спадкоємець ОСОБА_2 донька ОСОБА_3 , яка прийняла участь у жеребкуванні, в ході якого закріплено пай 380 (рілля) площею 4,97 га та пай НОМЕР_2 (пасовища) площею 0,46 га.

Як слідує зі ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай),

право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). За положеннями даної статті спадкоємець не позбавлений можливості звернутись до уповноваженого органу та оформити своє право власності на не витребувану земельну частку (пай).

За положеннями ст.27,28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для державної реєстрації права на земельну ділянку державної та комунальної власності можуть бути рішення органів державної влади або органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність.

У відповідності до ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» організаційну систему державної реєстрації прав становлять:1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав:виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти;3) державні реєстратори прав на нерухоме майно.

В даному випадку є чинним розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації № 657 від 20 грудня 2005 року, у відповідності до якого вирішено передати у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельні ділянки (паї) у фізичних гектарах в грошовому виразі громадянам згідно додатку № 3. В даному списку мається прізвище ОСОБА_2 . Спадкоємець ОСОБА_2 з метою продовження процедури приватизації звернулась до відповідної комісії при Седнівській селищній раді та реалізувала своє право на визначення земельної частки ( паю).

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

В даному випадку ОСОБА_2 на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації № 657 від 20 грудня 2005 року не отримала державного акту на право власності на земельну ділянку, отже спадкоємці не позбавлені можливості виходячи з вищенаведених норм закону звернутись до уповноважених на те органів для завершення процедури реєстрації права власності на земельну ділянку, а у разі наявності спору, до суду з позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування на завершення процедури безоплатної передачі у приватну власність на підставі розпорядження земельної частки (паю).

Враховуючи встановлені обставини в їх сукупності, доводи позову, предмет заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) № 380 орієнтовною площею 5,43 умовних кадастрових гектарів із земель ЗАТ НВО «Чернігівеліткартопля», що знаходиться на території Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 392, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об`єднання «Чернігівеліткартопля», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Чернігівська районна державна адміністрація Чернігівської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 24 травня 2019 року.

Суддя С. М. Майборода