Справа № 185/9151/18
Провадження № 2/185/1070/19
У Х В А Л А

21 лютого 2019 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Врони А.О., за участю секретаря судового засідання Чернишової К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу № 185/9151/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Укрзалізниця про стягнення заробітної плати, середньомісячного заробітку за час затримки заробітної плати, компенсації за час невикористаної відпустки, сум компенсації втрати частини заробітної плати, вихідної допомоги, моральної шкоди,- ВСТАНОВИВ:

У провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Укрзалізниця про стягнення заробітної плати, середньомісячного заробітку за час затримки заробітної плати, компенсації за час невикористаної відпустки, сум компенсації втрати частини заробітної плати, вихідної допомоги, моральної шкоди.

Позивач, представник позивача у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник надіслала електронною поштою заяву про розгляд справи за її відсутності та заяву про відмову від частини позовних вимог, а саме, в часті стягнення моральної шкоди у розмірі 10000 грн.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином про причину неявки суду не повідомив.

18 грудня 2018 року відповідач надіслав на адресу суду клопотання, в якому просить суд зобовязати позивача сплатити судовий збір в порядку та розмірі передбаченому Законом України Про судовий збір, постановити ухвалу про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до АТ Укрзалізниця, посилаючись на те, що позивачем заявлено пять позовних вимог майнового характеру та одна вимога немайнового характеру про стягнення моральної шкоди, однак позивач звільнений від сплати судового збору лише за однією вимогою майнового характеру (про стягнення заробітної плати), щодо чотирьох вимог майнового характеру (стягнення суми середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, стягнення грошової компенсації за всі не використані дні відпустки, стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, стягнення вихідної допомоги), а також однієї вимоги немайнового характеру (стягнення моральної шкоди), має бути сплачений судовий збір в розмірі передбаченому статтею 4 Закону України Про судовий збір.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає що її слід залишити без руху.

Позовна заява не відповідає вимогам ч. 1 ст. 177 ЦПК України, а саме, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позові ОСОБА_1, як на підставу звільнення від сплати судового збору, посилається на положення пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно із яким позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Вказана норма закону закріплює дві категорії справ, за позовні вимоги у яких позивачі звільняються від сплати судового збору: про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. При цьому законодавство не звільняє особу від обовязку щодо сплати судового збору в справах за іншими позовними вимогами, що випливають із трудових відносин.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 6-1121цс16.

Предявляючи позов, ОСОБА_1 просить стягнути невиплачену заробітну плату, середньомісячний заробіток за час затримки виплати заробітної плати, компенсацію за час невикористаної відпустки, компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, вихідну допомогу при звільненні, моральну шкоду.

Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ст. 44 КЗпП України, при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи АІ групи.

У структуру заробітної плати входять інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми (частина третя статті 2 цього Закону). Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обовязок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать.

Таким чином, позивач звільнений від сплати судового збору за предявлення вимог про стягнення заробітної плати, стягнення грошової компенсації за невикористані дні відпустки, стягнення вихідної допомоги при звільненні, однак за предявлення позовних вимог про стягнення суми середнього заробітку за весь час затримки розрахунку у сумі 173118 грн. 65 коп., стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати у сумі 10431 грн. 15 коп., стягнення моральної шкоди у розмірі 10000 грн. позивач повинен сплатити судовий збір.

Відповідно до пп.1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, зокрема, за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1935 грн. 50 коп. на рахунок: Отримувач коштів УДКСУ у місті Павлограді, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37936856, банк отримувача ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 4032, код класифікації доходів бюджету 22030101, або зазначити та надати докази звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до частин 11, 12, 13 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Таким чином, клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду не підлягає задоволенню як передчасне.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Окрім того, суд зазначає, що частиною 2 ст. 183 ЦПК України визначено, що письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Заява надіслана представником позивача про відмову від частини вимог про стягнення моральної шкоди на адресу суду в електронній формі без використання власного електронного цифрового підпису.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 177, 183, 187, 260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства Укрзалізниця про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Укрзалізниця про стягнення заробітної плати, середньомісячного заробітку за час затримки заробітної плати, компенсації за час невикористаної відпустки, сум компенсації втрати частини заробітної плати, вихідної допомоги, моральної шкоди відмовити у повному обсязі.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Укрзалізниця про стягнення заробітної плати, середньомісячного заробітку за час затримки заробітної плати, компенсації за час невикористаної відпустки, сум компенсації втрати частини заробітної плати, вихідної допомоги, моральної шкоди - залишити без руху, про що сповістити позивача, надавши строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня вручення копії ухвали.

Розяснити, що у випадку неусунення недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Заяву ОСОБА_1 про відмову від частини позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди повернути заявнику без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: ОСОБА_2