ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2908/19 Справа № 209/828/18 Суддя у 1-й інстанції - Решетник Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року олегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Куценко Т.Р.

суддів - Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

при секретарі - Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційними скаргами

ОСОБА_1 ,

Приватного акціонерного товариства "Акціонерної страхової компанії "Омега",

на рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 02 листопада 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства "Акціонерної страхової компанії "Омега", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_4 , про відшкодування матеріального збитку і моральної шкоди, заподіяної потерпілій в результаті дорожньо-транспортної події,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ПАТ "АСК «Омега», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_4 , про відшкодування матеріального збитку і моральної шкоди, заподіяної потерпілій в результаті дорожньо-транспортної події.

Позов обгрунтовувала тим, що в результаті дорожньо-транспортної події, яка сталася 26 вересня 2017 року, вона отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, закритого перелому правого стегна і була госпіталізована в травматологічне відділення КЗ КМЛШМД" ДОР, а зараз проходить амбулаторне лікування в м. Луганську, при цьому, отримані тілесні ушкодження в результаті ДТП, який згідно до висновку судово-медичний експертизи № 1230/17-Е від 17.10.2017 р. мають ознаки середнього ступеню тяжкості тілесних пошкоджень, як викликавши тривалий розлад здоров`я більше 21 дня. Винною стороною ДТП є водій автомобіля «ДЕУ Ланос» державний № НОМЕР_1 ОСОБА_1, що підтверджене Висновком експерта Дніпропетровського НДЗК за № 6/10.1/979 від 24.10.2017 року по проведеній автотехнічної експертизі у рамках кримінального провадження № 0002069, що визнала факт порушення водієм ОСОБА_1 , п.16.11 і дорожнього знаку 2.1. ПДД України, що знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, ще настали, і самим кримінальним провадженням Дніпровського районного суду, кримінальна справа № 209/3316/17, провадження № 1-кп/209/122/18 (суддя Байбара Г.А.) по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 УК України. 02 березня 2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності, у зв`язку зі зміною обстановки та закрито кримінальне провадження. Автомобіль «ДЕУ Ланос» державний № НОМЕР_1 застраховано в страховій компанії АСК «ОМЕГА» згідно Полісу № № АК/6743187 (код страхування 030), терміном з 13.05.2017 р. по 12.05.2018 року, обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, куди на гарячу лінію звернулася потерпіла ОСОБА_2 , що відповідає вимогам чинного законодавства, що передбачає автоматичне оформлення Заяви "про настання страхового випадку і виплати страхового відшкодування потерпілий особи". 26.09.2017 року ОСОБА_1 також звернувся в страхову компанію з відповідною заявою про настання страхового випадку. Акціонерна Страхова Компанія "ОМЕГА" зобов`язана визнати страховий випадок, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, потерпілою від якої є позивач ОСОБА_2 , якій не було виплачено страхового відшкодування завданих збитків. У періоди знаходження потерпілої ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні в 2 травматологічному відділенні КЗ «КМЛШМД» ДОР нею було витрачено з власних заощаджень сума грошових коштів в розмірі: на придбання медичних препаратів, оплату медичних досліджень і процедур, придбання препаратів предметів, необхідних для лікування, продуктів харчування на загальну суму 5670,74 грн., яка підлягає компенсації у повному обсязі. Крім того, штучно створювані винною стороною проблеми і перешкоди, тяганина по страховому відшкодуванню, не оплата винною стороною заподіяного збитку здоров`ю, судові тяжби, все це породжує постійний стресовий стан і хвилювання, безсонні ночі, що в свою чергу змушує сім`ю потерпілої вести напружений ритм життя, оскільки їм необхідно звертатися за допомогою адвоката, а це в сукупності принижує честь і гідність позивача, як потерпілої від ДТП, яка змушена чекати виплати страхового відшкодування, що в сукупності підтверджує факт спричинення їй моральної шкоди. На підставі чого, просила стягнути на її користь моральну шкоду у розмірі 10 000,00 (десять тисяч) грн. (5% від страхової суми), зобов`язана сплатити страхова компанія " Омега", а винна особа - ОСОБА_1 має їй сплатити моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч) грн.

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 02 листопада 2018 року заявлені позовні вимоги задоволено /а.с. 102-107/.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнуто з ПрАТ СК «Омега» на користь ОСОБА_2 страхову суму матеріальних збитків у розмірі 5 670 (п`ять тисяч шістсот сімдесят) гривень 74 копійки, а також моральну шкоду у розмірі 10 000,00 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 , а також з ПрАТ СК «Омега» на користь ОСОБА_2 витрати на правничу (правову) допомогу в сумі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок в рівних частинах з кожного.

Вирішено питання судового збору.

Не погодившись із таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі /а.с. 113-116/.

Також, з апеляційною скаргою звернулась ПрАТ СК "ОМЕГА", в якій також просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог /а.с. 123-124/.

Учасники цієї справи не скористались правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, в силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи частково позов ОСОБА_2 у цій справі, керувався ст.ст. 4, 12, 13, 76-82, 133, 141, 258-265, 273 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача в повному обсязі.

Проте із такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна повністю з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі не відповідає.

Так, встановлено, що 26 вересня 2017 року приблизно об 11 годині 45 хвилин сталася дорожня транспорта пригода за участі автомобіля «ДЕУ Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який здійснював рух по мостовому переходу через ріку Дніпро в напрямку лівобережної частини м. Кам`янське Дніпропетровської області та допустив зіткнення з автомобілем «ДЕУ Сенс» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 , що рухався по проїжджій частині Єлизаветівського шосе з боку дамби ГЕС у напрямку вищевказаного перехрестя зі швидкістю 70 км/год.

Висновком судово-автотехнічної експертизи №6/10.1/979 від 24.10.2017 року встановлено, що дії водія автомобіля «ДЕУ Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.16.11 і дорожнього знаку 2.1. додатку №1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням ДТП.

Дії водія автомобіля «ДЕУ Сенс» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_4 , при заданому механізмові події, не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням ДТП. Дії водія автомобіля «ДЕУ Сенс», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , при заданому механізмі пригоди, не відповідали вимогам п.12.4 Правил дорожнього руху України, але встановлена невідповідність дій водія ОСОБА_4 вимогам п.12.4 Правил дорожнього руху не знаходиться в причинному зв`язку з настанням ДТП.

В результаті даної ДТП, пасажиру автомобіля «ДЕУ Сенс» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи №1230/17-Е від 26.10.2017 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді сумісної травми тіла: відкрита черепно-мозкова травма з раною на голові, яка супроводжувалась явищами струсу головного мозку; закритий черезвертальний перелом правого стегна - мають ознаки середнього ступеню тяжкості тілесних пошкоджень, як викликавши тривалий розлад здоров`я більше 21 дня.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.03.2018 року встановлена вина ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому злочину за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження; звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки; закрито кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Ухвала суду набрала законної сили 10.03.2018 року /а.с.5-6/.

Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_2 , як потерпіла від дії джерела підвищеної небезпеки з вини ОСОБА_1 має право на відшкодування завданої їй певної майнової (матеріальної) та моральної шкоди.

Однак, суд першої інстанції у порушення вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України не сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи.

Встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на час ДТП була застрахована у ПрАТ «АСК "ОМЕГА" із лімітом відповідальності на шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 200000,00 грн., та франшизою на рівні 1000,00 грн., про що свідчить поліс №АК/6743187, термін дії якого становив до 12.05.2018 року /а.с.14/.

Суд першої інстанції задовольняючи вимогу ОСОБА_2 щодо стягнення з ПрАТ АСК «Омега» виходив з доведеності суми 5670,74 грн. витраченої на лікування.

Проте, колегія з зазначеним висновком не погоджується.

Відповідно до п. 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в подальшому Закону) визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 23.1 статті 23 Закону передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Позивач ОСОБА_2 заявила позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної з її лікуванням, та моральної шкоди.

Пунктом 24.1 статті 24 Закону визначено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

На підтвердження своїх вимог позивач надала копію виписки з медичної картки, чеків та квитанції, на підтвердження витрат на придбання лікарських засобів /а.с. 15-19, 91-98/.

В матеріалах справи також містяться копії розписок, згідно яких ОСОБА_1 було передано кошти на лікування постраждалої у сумі 16000,00 грн. /а.с.59/ та 9000,00 грн. /а.с. 60/.

Проте, суд першої інстанції не взяв наведені письмові докази до уваги, а позивач в свою чергу не довела, що витрати на її лікування перевищують 25 000,00 грн, які було сплачено винуватцем ДТП.

Інших належних та допустимих доказів відповідно до ст.ст. 76-81 ЦПК України ОСОБА_2 суду не надала, а лише наявність витрат, понесених ОСОБА_2 на лікування різного роду хвороб, сама по собі не свідчить, що такі виниклі внаслідок ДТП.

Клопотання про призначення судово-медичної експертизи для дослідження медичних документів та визначення переліку ліків та їх кількості для лікування наслідків травми від ДТП ОСОБА_2 не заявлялось.

Наявна в матеріалах справи копія медичної картки амбулаторного хворого не може бути прийнята, як належний доказ, оскільки за своєю формою і змістом не відповідає встановленій Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.02.2012 року № 110 Формі № 025/о.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що визначений судом першої інстанції розмір страхового відшкодування матеріальної шкоди не відповідає обставинам справи та доказам, які надані сторонами.

Відповідно до статті 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Щодо розміру суми моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 зі страхової компанії колегія суддів виходить з того, що такі вимоги не підлягають задоволенню, як похідні.

Стосовно вимог позивача про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_1 , колегія суддів керується наступним.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала.

Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Визначаючи розмір моральної шкоди завданої позивачу ОСОБА_1 , по вині якого сталася ДТП, суд вірно вважав доведеним, що позивач пережила душевні страждання внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, що негативно вплинуло на її психологічний стан, порушило звичайний життєвий ритм та вимагало додаткових зусиль для організації життя.

Однак, колегія суддів, враховуючи добровільне відшкодування відповідачем витрат на лікування постраждалої, та керуючись принципами розумності та справедливості, вважає за необхідне зменшити суму відшкодування моральної шкоди до 500,00 грн.

Щодо вимог позивача про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн., суд попередньої інстанції зазначив, що згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано договір про надання правових послуг, відповідно до п. 3.1 якого, за надання виконавцем послуг, передбачених договором, замовник повинен здійснити сплату виконавцю за домовленістю. Надано акти приймання - передачі послуг адвоката, звіти витраченого часу, квитанції.

Згідно зі ч. 5 ст. 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи наведене, складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт, беручи до уваги ціну позову, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу повинен до 1000,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Приватного акціонерного товариства "Акціонерної страхової компанії "Омега" - задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 02 листопада 2018 року - скасувати та ухвалити нове.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , тимчасова реєстрація: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) моральну шкоду у розмірі 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , тимчасова реєстрація: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) витрати на правничу (правову) допомогу в сумі 1 000,00 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л.Демченко

М.О.Макаров