РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Лях М.Ю.,

при секретарі - Хомінської Т.В.,

за участю заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Чехової О.О.,

заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Київського районного суду м. Харкова заяву ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису в порядку ст.350-4 ЦПК України. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 06.08.2016 року з ОСОБА_3 , від якого має малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , всі разом проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира належить ОСОБА_2 на праві приватної власності. Власного житла заявник не має, за місцем її реєстрації мешкають її родичі, з якими вона не підтримує відносини. Зазначає, що протягом останніх років з боку її чоловіка мають непоодинокі випадки застосування фізичного, психологічного та економічного насильства відносно неї та їх малолітнього сина. Мають місце конфліктні ситуації, які супроводжуються побоями з боку чоловіка - ОСОБА_2 Вказує, що 16.04.2018 р. вона зверталась за медичною допомогою в лікарню, де їй поставили діагноз - забій грудної клітини з обох сторін. До поліції вона не зверталася через зовсім малий вік дитини, яку ні з ким було залишити, яка потребувала постійного догляду. Чоловік систематично принижує її, б`є в присутності дитини, шантажує тим, що «викине її на вулицю», а дитину залишить собі у своїй квартирі й дитина більше не побачить матері. Через страх за своє життя й здоров`я дитини, через відсутність житла, родичів чи друзів, які б могли їй реально допомогти та підтримати, через відсутність коштів вона вимушена терпіти таке приниження та фізичні побої, які приховувала. Чоловік постійно перевіряє її мобільний телефон, відслідковує її переміщення через спеціальні програми у телефоні, забирає телефон й поновлює повідомлення які вона видаляла, щоб він не знав, що вона скидала сліди побоїв подрузі. Влітку 2018 року вона зверталася за допомогою до Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Київського району м. Харкова, за адресою м. Харків, вул. Алчевських , 5. Певний час вона спілкувалась з психотерапевтом. Разом з чоловік відвідували декілька сеансів під час яких він визнавав застосування фізичного насильства відносно неї. Іноді чоловік розкаюється у вчиненому. Чоловік безпідставно починає дратуватися, чіплятися до неї навіть при дитині, може давати ляпасів, бити по вухах, тягати з кімнати до кімнати за волосся й періодично душить. За 2018-2019 роки вона більше ніж 30 раз дзвонила за телефоном національної гарячої лінії з попередження домашнього насильства з повідомленнями про факти насильства відносно неї з боку чоловіка, де їй надавали поради, які допомагали їй справитися із нервовим стресом. 21.09.2019 р. відносно чоловіка поліцією було складено терміновий заборонний припис яким заборонено чоловіку вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи та заборонено в будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_1 як постраждалою особою на 5 діб до 26.09.2019 року. За вказаних обставин, з метою захисту своїх прав та прав дитини вимушена звернутися до суду з заявою про видачу обмежувального припису відносно чоловіка в порядку ст. 350-1 ЩІК У країни.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник - адвокат Чехова О.О. підтримали доводи викладені в поданій заяві, просили заяву про видачу обмежувального припису задовольнити в повному обсязі на підставах, викладених в цій заяві. Підтвердила застосування її чоловіком ОСОБА_2 фізичного, психологічного та економічного насильства відносно неї та їх малолітнього сина. На теперішній час питання про розірвання шлюбу не розглядається, оскільки намагається зберегти родину. Видача обмежувального припису, який передбачає режим окремого проживання, дозволить, на ї думку, відновити на деякий час психологічний стан в родині, переосмислення стосунків та поведінки між подружжям.

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 не визнав обставини, викладені в заяві ОСОБА_1 , заперечував проти видачі обмежувального припису відносно нього, оскільки він є власником вказаної квартири, в якій проживає родина з малолітньою дитиною. Зазначив, що ним вживаються заходи щодо налагодження стосунків між подружжям, надає за потребою та за можливістю грошові кошти дружині для задоволення її власних потреб та дитини, сплачує комунальні послуги, придбає продукти харчування, одяг, забезпечує родину необхідними речами, відпочинком, тощо. Заперечував існування з його боку проявів насильству у всіх проявах відносно своєї дружини.

В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_4 , яка працює психологом у Харківському міському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та пояснила, що впродовж 2018 року вона надавала психологічну консультативну допомогу родині ОСОБА_2 , зокрема ОСОБА_1 , з якими зустрічалась декілька разів. Під час спілкування зі слів ОСОБА_1 їй стало відомо про побиття нею ОСОБА_2 , на руках були візуально видимі синці, стан ОСОБА_6 був пригнічений, консультації надавалися в площині вчинення ОСОБА_2 фізичного та психологічного насильства відносно неї. В останнє ОСОБА_6 повідомила психолога про відсутність можливості приїжджати до неї на прийом через відсутність грошей на проїзд. Зі змісту розмови з ОСОБА_2 вбачалось застосування ним фізичної сили під час конфліктних ситуацій з дружиною.

В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_7 , яка є її знайомою повідомила, що їй відомо про ставлення ОСОБА_2 до своєї дружини - ОСОБА_1 , зі слів останньої вона бачила синці її на тілі, які вона постійно приховує від оточуючих, розповідала про її скрутний фінансовий стан, обмеження, які створюються її чоловіком, відсутність у неї кишенькових грошей, відсутність банківської картки, на яку надходять соціальні гроші на дитину, систематичний психологічний тиск ОСОБА_2 на свою дружину.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечення викладені у відзиві відповідача, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 06.08.2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син - ОСОБА_3 Родина постійно проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Згідно копії термінового забороненого припису стосовно кривдника серії АА № 011682 від 21.09.2019 року, складеного ДОП Московського ВП ГУНП в Харківській області стосовно ОСОБА_2 у зв`язку зі скоєнням домашнього насильства стосовно постраждалої особи - ОСОБА_1 Вжито заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника: заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 5 діб з 21.09.2019 року по 26.09.2019 року.

Зі змісту копії консультативного висновку лікаря-спеціаліста КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім.. проф. О.І. Мещанінова» від 16.04.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 зверталась за медичною допомогою з приводу забою грудної клітини з обох боків.

Розділом IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ч.1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Пунктами 6, 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

За п.9 ч.1 ст.1 цього ж Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Відповідно до пунктів 3, 14, 17 частини 1статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Важливим є те, що виходячи із змісту даного права, воно включає існування, як негативних так і позитивних обов`язків держави, які невід`ємні від реальної «поваги» до приватного та сімейного життя. (див. пункт 78 рішення Європейського Суду у справі «Мамчур проти України»).

Суд, перевіривши доводи, викладені заявником в обґрунтування викладених вимог, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку, проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази у сукупності із вище переліченими нормами законодавства, встановивши обставини, що мають значення для справи, застосував норми матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_2

Аналіз фактичних обставин справи, взаємовідносин, що склалися між подружжям, свідчить про наявність підстав для вжиття заходів тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямованих на забезпечення безпеки постраждалої особи, визначених Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Разом з тим, положеннями статті 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ч.4 ст.9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з вимогами ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно з вимогами ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закон . При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Відповідно до вимог ст.320 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, відповідно до якого кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , в якій він проживає разом з дружиною та їх малолітньою дитиною, з огляду на положення вимог Цивільного законодавства України ОСОБА_2 не може бути позбавлений права користування та розпорядження своїм майном, власником якого він є, а тому вимоги у відповідній частині задоволенню не підлягають.

Разом з тим, судом вбачаються правові підстави для задоволення вимог в частині встановлення заборони ОСОБА_2 особисто або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та у будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 (шість) місяців, оскільки вказані вимоги не суперечать вимогам чинного законодавства України та можливо застосувати у ситуації, яка склалася між подружжям, з урахуванням волевиявлення ОСОБА_1 .

Окрім цього, суд роз`яснює заявниці її право при наявності підстав та необхідності наявність у неї права проживання окремо від чоловіка деякий час за власним розсудом за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , де проживають її мати та інші рідні особи з урахуванням особливостей, встановлених чинним житловим законодавством України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 196 - 200, 259, 260, 350-1 - 350-6 ЦПК України, статтею 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Великобурлуцьким РВ УМВС України у Харківській області 13.07.2001 року особисто або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та у будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 (шість) місяців.

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Строк дії обмежувального припису рахувати з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, у порядку, передбаченому ст. ст. ільний процесуальний кодекс України (ред. з 15.12.2017); нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004">354-355 та підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч.4 ст. 350 - 6 ЦПК України).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 )

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрація ї та проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя -