Справа № 202/2283/19
Провадження № 2/202/1461/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 травня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: - Бєльченко Л.А.,

при секретарі: - Шишляннікові О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 53» Дніпропетровської міської ради, Дніпровської міської ради про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у зв`язку з невиконанням рішення суду про поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідачів та, уточнивши позовні вимоги, зазначив, що рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 08.12.2014 року його поновлено на посаді бухгалтера 1 категорії в Комунальному підприємстві «Житлово-експлуатаційне підприємство № 53» Дніпропетровської міської ради, стягнуто на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. Проте рішення в частині поновлення його на роботі відповідачем, Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційне підприємство № 53» Дніпропетровської міської ради, до цього часу не виконано. Рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу виконано. Він неодноразово сам звертався до КП ЖЕП № 53 ДМР та його засновника Дніпровської міської ради, до ліквідатора з проханням виконати рішення суду; звертався і до прокуратури і до поліції. У зв`язку з не поновленням його на роботі він неодноразово звертався до суду та рішеннями Індустріального районного суду міста Дніпропетровська на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу по 05.12.2018 року у розмірі 304803,70 грн., на даний час сплачено 39021,87 грн. заборгованість з виплати заробітної плати складає 265781,83 грн. Враховуючи, що він, позивач, досі не працює, знаходиться у вимушеному прогулі, просив суд стягнути з Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 53» Дніпровської міської ради компенсацію за затримку виплати заробітної плати у розмірі 9150,15 грн., заробітну плату за час вимушеного прогулу з 06.12.2018 року по 24.05.2019 року у розмірі 22507,48 грн., з утриманням з вказаної суми при виплаті передбачених законом податків та обов`язкових платежів і зборів та стягнути індексацію заробітної плати у зв`язку зі зростанням споживчих цін в сумі 12962,91 грн., а всього 44620,54 грн.

В судовому засіданні позивач і представник позивача В`язовий В ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представник відповідача Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 53» Дніпропетровської міської ради та Дніпропетровської міської ради в судове засідання з`явився, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Представник відповідача Дніпровської міської ради Максименко С.М. проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 08.12.2014 року ОСОБА_1 поновлено на посаді бухгалтера 1 категорії в Комунальному підприємстві «Житлово-експлуатаційне підприємство № 53» Дніпропетровської міської ради, стягнуто на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, відшкодовано моральну шкоду (а.с. 14-16). Рішення набрало законної сили.

Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 07.07.2015 року на користь ОСОБА_1 стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.04.2014 року по 07.07.2015 року в розмірі 33179 грн. 13 коп., оскільки рішення суду від 08.12.2014 року в частині поновлення на роботі позивача не виконано (а.с 23).

Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 02.02.2016 року на користь ОСОБА_1 стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.07.2015 року по 02.02.2016 року в розмірі 28328 грн. 38 коп., оскільки рішення суду від 08.12.2014 року в частині поновлення на роботі позивача не виконано (а.с. 21-22).

Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 13.07.2016 року на користь ОСОБА_1 стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.02.2016 року по 13.07.2016 року в розмірі 33104 грн. 50 коп., оскільки рішення суду від 08.12.2014 року в частині поновлення на роботі позивача не виконано (а.с. 24).

Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 28.02.2017 року на користь ОСОБА_1 стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.07.2016 року по 28.02.2017 року в розмірі 31044,80 грн., оскільки рішення суду від 08.12.2014 року в частині поновлення на роботі позивача не виконано (а.с. 25).

Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 04.09.2017 року на користь ОСОБА_1 стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.03.2017 року по 04.09.2017 року в розмірі 24447,78 грн., оскільки рішення суду від 08.12.2014 року в частині поновлення на роботі позивача не виконано (а.с. 26).

Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 05.12.2018 року на користь ОСОБА_1 стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.09.2017 року по 05.12.2018 року в розмірі 61119,45 грн., оскільки рішення суду від 08.12.2014 року в частині поновлення на роботі позивача не виконано (а.с. 20).

Загальна сума стягненої заробітної плати складає 304803,70 грн. з яких сплачено позивачу 39021,87 грн. та заборгованість з виплати заробітної плати складає 265781,83 грн.

Судом встановлено, що на час розгляду цієї справи ОСОБА_1 не поновлено на роботі.

Відповідно до ч. 5 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Згідно зі ст.236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Отже, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 без законної підстави, що встановлено рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2014 року, ОСОБА_1 повинен був бути поновлений на роботі, однак до даного часу він не поновлений, тому суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу є законними, обґрунтованими, та вважає за можливе стягнути з Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 53» Дніпропетровської міської ради на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06.12.2018 року по 24.05.2019 року, день ухвалення рішення, у розмірі 22507,48 гривень, який розрахований відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, з урахуванням того, що середньоденний заробіток позивача становить 194,03 грн., а кількість робочих днів, які підлягають оплаті за цей період становить - 116 (194,03 х 116 = 22507,48).

За встановлених в судовому засіданні обставин, здійснений позивачем на підставі закону розрахунок є правильним та був перевірний судом в судовому засіданні під час розгляду й вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи невиплачена сума заробітної плати, яка стягнена з відповідача на підставі рішень суду, складає 265781,83 грн., відповідачем не надано жодних доказів щодо сплати суми, визначеної відповідачем, як і не надано контрозрахунку.

Щодо стягнення з відповідача компенсації за затримку виплати заробітної плати у сумі 9150,15 грн. та індексацію у зв`язку з зростанням споживчих цін в розмірі 12962,91 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» у випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівник має право на отримання компенсації.

Порядок нарахування і виплати такої компенсації регулюється нормами Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Положенням про порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів її виплати.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів). На індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Компенсація виплачується при затримці виплати заробітної плати за календарний місяць і більше.

Згідно ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», виплата громадянам суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку, та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати, нараховуються на заборгованість заробітної плати по день фактичного розрахунку, а тому суд вважає вимоги позивача в цій частині позову обґрунтованими законом.

Розрахунки заявлених вимог позивачем правильно проведені в порядку, визначеному постановами Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, та № 1427 від 20.12.1997 року, засновані на об`єктивних даних про середньоденну заробітну плату позивача, загальнодоступних даних про робочі дні, про індекс зростання цін в розрахунковому періоді, арифметичних помилок не допущено.

Розрахунок компенсації, проведений позивачем і поданий до суду, відповідає вимогам спеціального Закону, який регулює даний вид правовідносин, не спростований відповідачем, а тому може бути взятий судом до уваги.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 та вважає можливим стягнути з КП «Житлово - експлуатаційне підприємство № 53» Дніпропетровської міської ради на користь позивача компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати у розмірі 9150,15 грн., заробітну плату за час вимушеного прогулу з 06.12.2018 року по 24.05.2019 року у розмірі 22507,48 грн., індексацію заробітної плати в зв`язку зі зростанням споживчих цін у розмірі 12962,91 грн., а всього 44620 грн. 54 коп., з обов`язковим нарахуванням, утриманням та сплатою від імені ОСОБА_1 до державного бюджету всіх обов`язкових податків, зборів та платежів.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 53» Дніпропетровської міської ради на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Керуючись ст.ст. 4,5,10,13,81,89,259,263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Житлово - експлуатаційне підприємство № 53» Дніпропетровської міської ради (м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, 123-а, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати у розмірі 9150,15 грн., заробітну плату за час вимушеного прогулу з 06.12.2018 року по 24.05.2019 року у розмірі 22507,48 грн., індексацію заробітної плати в зв`язку зі зростанням споживчих цін у розмірі 12962,91 грн., а всього 44620 (сорок чотири тисячі шістсот двадцять) грн. 54 коп., з обов`язковим нарахуванням, утриманням та сплатою від імені ОСОБА_1 до державного бюджету всіх обов`язкових податків, зборів та платежів.

Стягнути з Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 53» Дніпропетровської міської ради (м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, 123-а, ) на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бєльченко Л.А.