Справа № 127/6546/18
Провадження № 2/127/1173/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2019 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

головуючого судді Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 В.В.,

відповідачки ОСОБА_2 ,

представника відповідачки ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, мотивуючи позов тим, що ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 Андріївна 06.07.2005 року уклали кредитний договір № VIH0GF02020679. Згідно договору ПАТ КБ «Приватбанк» зобов`язався надати відповідачу кредиту розмірі 51302, 00 доларів США на термін до 04.07.2025 року, а відповідачка зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 15.03.2017 року з відповідача на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк» було задоволено стягнути заборгованість у розмірі 11 300, 43 доларів США відсотки за користування кредитом за період з червня 2014 року по червень 2016 року включно та 283753, 80 грн. пені за період з червня 2015 року по червень 2016 року. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором після ухвалення рішення Апеляційного суду Вінницької області від 15.03.2017 року заборгованість до стягнення за період з 01.07.2016 року по 19.03.2018 року становить 53507, 09 доларів США, що за курсом 26,35 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.03.2018 року складає 1409911,82 грн., яка складається: 10495, 97 доларів США- заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 01.07.2016 року по 19.03.2018 року; 1496,88 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом за період з 01.07.2016 року по 19.03.2018 року; 41514, 24 долара США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період з 01.07.2016 року по 19.03.2018 року.

Просили суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 53507, 09 доларів США, що за курсом 26,35 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.03.2018 року складає 1 409 911,82 грн. за кредитним договором № VIH0GF02020679 від 06.07.2005 року, яка складається: 10495, 97 доларів США- заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 01.07.2016 року по 19.03.2018 року; 1496,88 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом за період з 01.07.2016 року по 19.03.2018 року; 41514, 24 долара США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період з 01.07.2016 року по 19.03.2018 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав за обставин викладених в справі, просив суд їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні, кожен окремо, позовні вимоги не визнали, заперечували, щодо їх задоволення.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст.ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 550, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.

Відповідно до ст.ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 Андріївна 06.07.2005 року уклали кредитний договір № VIH0GF02020679. Згідно договору ПАТ КБ «Приватбанк» зобов`язався надати відповідачу кредиту розмірі 51302, 00 доларів США на термін до 04.07.2025 року, а відповідачка зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с.39-40).

Відповідач користувалася коштами, про що свідчить виписка по кредитному договору, однак свої зобов`язання виконувала неналежно.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 15.03.2017 року з відповідача на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк» було задоволено стягнути заборгованість у розмірі 11 300, 43 доларів США відсотки за користування кредитом за період з червня 2014 року по червень 2016 року включно та 283753, 80 грн. пені за період з червня 2015 року по червень 2016 року (а.с.41-44).

Позивач, звертаючись до суду з новим позовом та обґрунтовуючи заборгованість, надав розрахунок заборгованості, згідно якого заборгованість відповідачки з 01.07.2016 року по 19.03.2018 року становить 53507, 09 доларів США, що за курсом 26,35 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.03.2018 року складає 1 409 911,82 грн. за кредитним договором № VIH0GF02020679 від 06.07.2005 року, яка складається: 10495, 97 доларів США- заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 01.07.2016 року по 19.03.2018 року; 1496,88 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом за період з 01.07.2016 року по 19.03.2018 року; 41514, 24 долара США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період з 01.07.2016 року по 19.03.2018 року (а.с.34-37).

З рішення Апеляційного суду Вінницької області від 15.03.2017 року вбачається, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 20.07.2010 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № VIH0GF02020679 від 06.07.2005 року, яка склалася станом на 19.07.2010 року в розмірі 42332, 53 долара США, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 37197, 53 долари США, заборгованість по процентах за користування кредитом 4026, 67 долара США, пеня 1107, 97 долара США, вирішено питання судових витрат. Як вбачається зі змісту рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 20.07.2010 року, цим рішенням стягнуто заборгованість по тілу кредиту, яка складається із поточної заборгованості (36555, 26 долара США) та простроченої заборгованості (642, 63 долара США), це ж вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом. Отже, банк фактично скористався правом достроково вимагати стягнення тіла кредиту ще в 2010 році, звернувшись до суду, і його вимоги були задоволені в повному обсязі (а.с.5).

Відповідно до вимог ч.4 ст. 82ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, суд враховує правові висновки, висловлені Великою Палатою Верховного Суду. Зокрема 04.07.2018 року в справі №310/11534/13-ц, визначено, що звертаючись із першим позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки для дострокового стягнення у повному обсязі за кредитним договором тіла кредиту, заборгованості за процентами та пені, кредитор змінив умови кредитного договору щодо строку його дії, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно на погашення такої заборгованості засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Тобто, наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості (дострокове стягнення), яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, а є підставою виникнення права на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

В справі №444/9519/12 (постанова від 28.03.2018 року) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Звернення банку про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом (заявою) вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Враховуючи наведені обставини, норми закону, і те, що предметом даного позову є стягнення процентів, як різниці між нарахованими станом на 26.05.2016 року та стягнутими за попереднім рішенням суду, а також комісії, пені, суд дійшов висновку про відмову в позові.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 279,354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено, шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 01.10.2019 року.

Суддя: