КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/6636/2019 Головуючий у 1-й інстанції - Таран Н.Г.
754/3152/18-ц Доповідач: Чобіток А.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 травня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

секретар - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 06 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна служба України з питань праці, про стягнення з роботодавця персональної частки заробітної плати, витраченої на обов`язковий особистий медичний огляд, встановлений законодавством України в процесі трудових правовідносин, -

у с т а н о в и в :

У березні 2018 рокупозивач пред`явив позов до відповідача, у якому просив визнати протиправною відмову адміністрації та власника ТОВ «Комплекс Агромарс» оплати персональної частки його заробітної плати, витраченої ним на обов`язковий особистий медичний огляд, установлений законодавством України в процесі трудових правовідносин. Стягнути з ТОВ «Комплекс Агромарс» на його користь персональну частку його заробітної плати, потраченої на обов`язковий особистий медичний огляд, установлений законодавством України в процесі трудових правовідносин з урахуванням індексу інфляції та 3 % річної компенсації за період 2014-2018 років відповідно до чинних норм цивільного Кодексу України в сумі 1815,72 грн.. Постановити, керуючись п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року за № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», окрему ухвалу і подання в прокуратуру м. Києва про факти грубого порушення трудового законодавства, невжиття службовими особами та власником ТОВ «Комплекс Агромарс» всіх залежних від них заходів по зміцненню трудової і виробничої дисципліни, інші недоліки в роботі підприємства, що продовжують трудові спори.Відповідно до поданої заяви від 05.06.2018 року ОСОБА_1 просив прийняти його заяву про повідомлення наявності факту дискримінації відносно нього. Визначити в судовому рішенні та додатковій ухвалі факт дискримінації відносно нього роботодавцем в особі генерального директора ТОВ «Комплекс Агромарс» - ОСОБА_2 та підпорядкованим їй представниками адміністрації ТОВ «Комплекс Агромарс».

Зазначав, що працював на посаді технолога дільниці очисних споруд цеху водопостачання та очисних споруд технічного департаменту філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» з 02.06.2014 року. 05.04.2017 року трудовий договір за ч. 3 ст. 38 КЗпП України було розірвано. У 2014 році роботодавець змусив його пройти медичний огляд за власні кошти, та згодом відмовився оплатити кошти, витрачені на проходження медичного огляду. У подальшому він неодноразово звертався до відповідача та в державні органи з проханням оплатити проходження ним медичного огляд, але не отримав позитивного рішення.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 06 грудня 2018 року позов задовлено частково. Стягнуто з ТОВ «Комплекс Агромарс» на користь позивача 1815,72 грн.. Стягнуто з ТОВ «Комплекс Агромарс» на користь держави витрати пов`язані з розглядом справи - суму судового збору 704,80 грн.. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Комплекс Агромарс» подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вважає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, зазначивши, що на момент оплати вартості медичних послуг при проходженні медичного огляду в травні 2014 року позивач не перебував з відповідачем у трудових відносинах, заробітна плата йому не нараховувалася, у зв`язку з чим він не міг витратити її частку на оплату медичного огляду. Проходження медичного огляду за рахунок позивача та відшкодування коштів відповідачем не погоджувалося. Посада позивача відсутня в переліку робіт де необхідно проводити медичний огляд при прийнятті на роботу. Обов`язковість проходження медичних оглядів визначається п. 1.3. Наказу МОЗ України від 21.05.2007 року № 246 «Про затвердження Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій», відповідно до якого обов`язкові попередній (під час прийняття на роботу) і періодичні (протягом трудової діяльності) медичні огляди проводяться для працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими та небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, та щорічно для осіб віком до 21 року. Надана позивачем картка особи, що підлягає медичному огляду, не підписана уповноваженою особою роботодавця, в ній не зазначено назва робіт для виконання яких обов`язковим попередній (періодичні) медичний огляд працівників, не зазначена назва шкідливих та небезпечних факторів при роботі, за якими обов`язковий попередній (періодичні) медичний огляд працівників.

При розгляді даної справи судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_1 працював у ТОВ «Комплекс Агромарс» технологом дільниці очисних споруд цеху водопостачання та очисних споруд технічного департаменту з 02.06.2014 року на підставі наказу №413 КА/к-п від 29.05.2014 року.

Наказом №204 КА/к-з від 05.04.2017 року позивача було звільнено за власним бажанням згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Відповідно до копії картки ОСОБА_1 , яка заведена філією «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» 15.05.2014 року, останній є особою, яка підлягає медичному огляду при прийнятті на роботу.

Зі змісту вказаної картки вбачається, що позивач проходив медичний огляд у 2014 році у певних лікарів з клінічними та лабораторними обстеженнями.

Згідно з наданих позивачем копій квитанцій, рахунку-фактури №217, убачається, що останній у травні 2014 року при проходженні медичного огляду сплачував вартість медичних послуг.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач проходив медичний огляд на момент його працевлаштування на посаду технолога дільниці очисних споруд цеху водопостачання та очисних споруд технічного департаменту філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» та саме роботодавцем його було направлено для проходження медичного огляду та оформлено на позивача карту як особі, яка підлягає медичному огляду при прийнятті на роботу, можна стверджувати, що посада позивача була віднесена до переліку робіт, де необхідно проходити медичний огляд при прийнятті на роботу. У зв`язку з тим, що відповідно до ст. 169 КЗпП України саме власник або уповноважений ним орган зобов`язаний за свої кошти організувати проведення попереднього медичного огляду працівників, що мало місце у випадку з позивачем, який проходив попередній медичний огляд при прийнятті на роботу, то відповідач неправомірно відмовив позивачу у відшкодуванні частки його заробітної плати, витраченої на медичний огляд в процесі трудових відносин.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, суд апеляційної інстанції уважає, що рішення суду не можна визнати законним та обґрунтованим.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є зокрема неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права ( ч. 1 ст. 376 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції у повному обсязі , оскільки судом невірно встановлено фактичні обставини справи та застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення даної справи.

Відповідно до ст. 169 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний за свої кошти організувати проведення попереднього (при прийнятті на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, а також щорічного обов`язкового медичного огляду осіб віком до 21 року.

Перелік професій, працівники яких підлягають медичному оглядові, термін і порядок його проведення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці.

Статтею 17 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобов`язаний за свої кошти забезпечити фінансування та організувати проведення попереднього (під час прийняття на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, щорічного обов`язкового медичного огляду осіб віком до 21 року. За результатами періодичних медичних оглядів у разі потреби роботодавець повинен забезпечити проведення відповідних оздоровчих заходів. Медичні огляди проводяться відповідними закладами охорони здоров`я, працівники яких несуть відповідальність згідно із законодавством за відповідність медичного висновку фактичному стану здоров`я працівника. Порядок проведення медичних оглядів визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.05.2007 року за №246, затверджено Порядок проведення медичних оглядів працівників певних категорій.

Звернувшись з даним позовом до відповідача, ОСОБА_1 зазначав, що у 2014 році роботодавець змусив його пройти медичний огляд за власні кошти, та згодом відмовився оплатити кошти, витрачені ним на проходження медичного огляду, унаслідок чого просив стягнути з останнього персональну частку його заробітної плати, витраченої ним на обов`язковий особистий медичний огляд.

Установлено, що на посаду технолога дільниці очисних споруд цеху водопостачання та очисних споруд технічного департаменту ТОВ «Комплекс Агромарс», ОСОБА_1 було прийнято 02.06.2014 року зі строком випробування 3 місяці, з оплатою праці відповідно до штатного розпису.

Як убачається із наданих позивачем доказів щодо проходження ним медичного огляду, то останній його проходив з 16.05.2014 року по 20.05.2014 року.

Згідно із ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про заробітну плату», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, яка складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Отже, на час проходження медичного огляду ОСОБА_1 не перебував у трудових відносинах з відповідачем, заробітна плата йому не нараховувалась, а тому сплачені ним кошти за проходження медичного огляду не були персональною часткою його заробітної плати.

Будь-яких доказів існування між сторонами домовленості про відшкодування відповідачем позивачу витрат, понесених останнім при проходженні медичного огляду, матеріали справи не містять.

Проте, суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку про те, що понесені позивачем витрати на медичний огляд повинен відшкодувати відповідач.

Відповідно до п.п. 1.1. Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій (далі - Порядок), розроблений на виконання статті 17

Закону України "Про охорону праці", визначає процедуру проведення попереднього (під час прийняття на роботу) та періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, щорічному обов`язковому медичному огляді осіб віком до 21 року.

Обов`язкові попередній (під час прийняття на роботу) і періодичні (протягом трудової діяльності) медичні огляди проводяться для працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, та щорічно для осіб віком до 21

року ( п.п.1.3. Порядку).

Заклади державної санітарно-епідеміологічної служби щорічно за заявкою роботодавця (його представника), за участю представника первинної профспілкової організації або уповноваженої працівниками особи визначають категорії працівників, які підлягають попередньому (періодичним) медичному огляду та до 1 грудня складають Акт визначення категорій працівників, які

підлягають попередньому (періодичним) медичному огляду за формою, зазначеною у додатку 1 ( п.п 2.2. Порядку).

На підставі Акта визначення категорій працівників, які підлягають попередньому (періодичним) медичному огляду, роботодавець складає протягом місяця у чотирьох примірниках поіменні списки працівників, які підлягають періодичним медичним оглядам, за формою, зазначеною у додатку 2 на паперовому та електронному носіях, узгоджує їх у санітарно-епідеміологічній станції. Один примірник списку залишається на підприємстві (у відповідальної за організацію медогляду посадової особи), другий - надсилається до закладів охорони здоров`я, третій - до закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, четвертий - до робочого органу виконавчої дирекції Фонду ( п.п.2.3. Порядку).

Для проведення попереднього (періодичних) медичного огляду працівників роботодавець повинен укласти або вчасно поновити договір з закладом охорони здоров`я та надати йому список працівників, які підлягають попередньому (періодичним) медичному огляду.

Під час прийняття на роботу в разі переведення на іншу важку роботу, роботу із шкідливими чи небезпечними умовами праці роботодавець повинен видати направлення на обов`язковий попередній медичний огляд працівника (далі - направлення) за формою, зазначеною у додатку 3 ( п.п.2.4. Порядку).

При вирішенні питання про придатність до роботи конкретного працівника при попередньому (під час прийняття на роботу) медогляді Комісія керується медичними протипоказаннями, визначеними в Переліку шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища і трудового процесу, при роботі з якими обов`язковий попередній (періодичні) медичний огляд працівників,

Переліку робіт, для виконання яких є обов`язковим попередній (періодичні) медичний огляд працівників, Переліку загальних медичних протипоказань до роботи із шкідливими та небезпечними факторами виробничого середовища і трудового процесу, наведеному в додатку 6 ( п.п. 2.15. Порядку).

Результати попереднього (періодичних) медичного огляду працівників і висновок Комісії про стан здоров`я заносяться до Картки працівника, який підлягає попередньому (періодичним) медичному огляду (далі - Картка працівника) за формою, зазначеною у додатку 7, і до Медичної картки амбулаторного хворого (форма 025/о ( va302282-99 ), затверджена наказом МОЗ України від 27.12.99 N 302 ( v0302282-99 ) "Про затвердження форм облікової статистичної документації, що використовується в поліклініках (амбулаторіях)". Абзац перший підпункту 2.16 розділу II із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства охорони здоров`я

N 107 ( z0359-12 ) від 14.02.2012 \

На підставі Картки працівника Комісією видається працівнику медична довідка про проходження попереднього (періодичного) медичного огляду працівника за формою, зазначеною у додатку 8 ( п.п. 2.16. Порядку).

Заклади охорони здоров`я укладають договір з роботодавцем про проведення попереднього (періодичних) медичного огляду працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, щорічного обов`язкового медичного огляду осіб віком до 21 року (п.п. 4.1.1. Порядку).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Звернувшись з даним позовом до суду першої інстанції та посилаючись на те, що саме за ініціативою відповідача він проходив медичний огляд, унаслідок чого останній повинен йому відшкодувати понесені ним витрати, оскільки відповідно до ст. 169 КЗпП України на роботодавця покладено обов`язок оплатити проведення медичного огляду, до позову ОСОБА_1 додав копії: картки особи, що підлягає медичному огляду з зазначенням підстави для попереднього чи періодичного медогляду - прийняття на роботу, яка має штамп відповідача на першій сторінці, а на звороті результати попереднього (періодичного) медичного огляду, з зазначенням у графі придатний до праці - технолог, яке проведене Комунальним некомерційним підприємством Деснянського району м. Києва; квитанції про сплату ОСОБА_1 за медичні послуги; направлення на аналізи та їх результати; особова медична книжка ОСОБА_1 ( а.с.6-16).

Оцінюючи надані позивачем докази на підтвердження позову, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про безпідставність вимог ОСОБА_1 , оскільки враховуючи вищевикладений Порядок проведення медичних оглядів працівників певних категорій, організовувати та оплачувати медичний огляд працівників, у тому числі, які приймаються на роботу, проводяться за рахунок роботодавця і сплачуються останнім виключно медичному закладу, з яким укладено відповідну угоду, у випадках працевлаштування на роботу за посадами де попередній огляд є обов`язковим відповідно до переліку робіт, визначених додатком №5 до вказаного Порядку.

Будь-яких доказів того, що посада технолога, передбачена в Акті визначення категорій працівників, які підлягають попередньому (періодичним) медичному огляду відповідно до Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, матеріали справи не містять, як не містять і доказів того, що відповідачем позивачу видавалося відповідне направлення для проходження обов`язкового попереднього медичного огляду, передбачене п.п. 2.4. Порядку, яке відповідно до Додатку 3 до Порядку має містити характеристику умов праці (назва шкідливих та небезпечних факторів і N пункту та підпунктів Переліку шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища і трудового процесу, при роботі з якими бов`язковий попередній (періодичні) медичний огляд працівників; назва рообіт і N пункту та підпунктів Переліку робіт, для виконання яких є обов`язковим попередній (періодичні) медичний огляд працівників), а на звороті має містити висновок медичної комісії, після проходження огляду.

Крім того не містять матеріали справи і доказів того, що відповідачем відповідно до п.п. 2.4. Порядку саме з Комунальним некомерційним підприємством Деснянського району м. Києва укладено угоду про проведення обов`язкового попереднього (періодичних) медичного огляду працівників.

Не надано позивачем також і медичну довідку про проходження попереднього (періодичного) медичного огляду працівника, яка передбачена пунктом 2.16 Порядку та форма якої, визначена Додатком 8 до Порядку і повинна містити відомості про працівника, що влаштується (працює) за професією (найменування підприємства) про те, що він пройшов попередній/періодичний медогляд - відповідно до пунктів Переліку шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища і трудового процесу, при роботі з якими обов`язкові попередні (періодичні) медичні огляди працівників, та Переліку робіт, для виконання яких є обов`язковим попередній (періодичні) медичні огляди працівників з зазначенням комісії закладів охорони здоров`я.

При цьому надана позивачем картка особи, що підлягає медичному огляду не містить граф «Шкідливі та небезпечні виробничні фактори і трудового процесу (перелічити всі фактори) та Підстава для попереднього (періодичного) медогляду (указати конкретні пункти додатків 4,5 ( якими є Перелік шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища і трудового процесу, при роботі

з якими обов`язковий попередній (періодичні) медичний огляд працівників та Перелік робіт, для виконання яких є обов`язковим попередній (періодичні) медичний огляд працівників ) , визначені у Додатку 7 Порядку.

Наказом N 263/121 від 23.09.94 року, Міністерством охорони здоров`я, Державним комітетом України по нагляду за охороною праці, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 січня 1995 р. за N 18/554 затверджено Перелік робіт, де є потреба у професійному доборі, посада технолога не передбачає роботи,визначені вказаним Переліком.

Наведене у сукупності свідчить про те, що посада технолога, на яку приймався позивач, 1967 року народження, на роботу відповідачем, не входить до Переліку шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища і трудового процесу, при роботі з якими обов`язковий попередній (періодичні) медичний огляд працівників, Переліку робіт, для виконання яких є обов`язковим попередній (періодичні) медичний огляд працівників та Переліку робіт, де є потреба у професійному доборі, а також не потребував щорічного обов`язкового медогляду за віком (відповідно до ст. 169 КЗпП України - до 21 року), унаслідок чого у відповідача був відсутній обов`язок при прийнятті на роботу оплачувати ОСОБА_1 . проведення медичного огляду.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, унаслідок чого безпідставно поклав на відповідача обов`язок щодо відшкодування позивачу витрат, які він поніс пройшовши медичний огляд.

З огляду на вказане відсутні правові підстави до задоволення заяв ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали відносно відповідача і визначення факту дискримінації відповідачем відносно позивача.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції з постановленням нового рішення про залишення позову ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції , -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 06 грудня 2018 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна служба України з питань праці, про стягнення з роботодавця персональної частки заробітної плати, витраченої на обов`язковий особистий медичний огляд, встановлений законодавством України в процесі трудових правовідносин - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: А. О. Чобіток

Судді: О. В. Немировська

Т. І. Ящук