РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року м. Рівне

Справа № 569/21320/18

Провадження № 22-ц/4815/662/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Ковальчук Н.М., Боймиструка С.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство "Страхова Компанія "Провідна",

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Провідна" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області в складі судді Харечка С.П. від 20 лютого 2019 року, проголошене в 14 год. 20 хв. в м. Рівне, дата складання повного судового рішення - 25 лютого 2019 року,

в с т а н о в и в:

12.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ "СК "Провідна" про стягнення пені.

Позов мотивує тим, що 5.02.2016 року між ним та відповідачем було укладено договір добровільного комплексного автострахування №06/067963/1809/16, застрахованим транспортним засобом за яким є автомобіль VOLKSWAGEN Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вказаний автомобіль 20.05.2016 року у м. Луцьку на пр. Грушевського, 3 пошкоджено працівниками департаменту патрульної поліції м. Луцьк, у зв`язку з чим ним було подано заяву про виплату страхового відшкодування.

17.01.2017 року відповідач відмовив у здійсненні страхової виплати. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11.04.2018 року у цивільній справі №569/5071/17 його позов до ПрАТ "СК "Провідна" задоволено та стягнуто на його користь страхове відшкодування в сумі 65569,06 грн. та пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в сумі 15177,88 грн.

Однак, постановою Рівненського апеляційного суду від 2.11.2018 року рішення суду першої інстанції змінено шляхом зменшення розміру стягнутого страхового відшкодування з 65 569,06 грн. до 57 145,47 грн. та розміру пені з 15 177,88 грн. до 10992,12 грн. Зі змісту постанови суду апеляційної інстанції убачається, що пеню стягнуто за період з 31.03.2017 року по 18.12.2017 року.

Станом на 12.11.2018 року відповідач добровільно страхове відшкодування не сплатив.

На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на свою користь пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування за період з 19.12.2017 року по 12.11.2018 року в сумі 17394,12 грн.

22.12.2018 року позивачем подано до суду першої інстанції заяву про збільшення позовних вимог, в якій вказує, що 13.12.2018 року на його рахунок в ПАТ КБ "Приватбанк" надійшли кошти в сумі 68137,59 грн. в рахунок погашення страхового відшкодування та пені за період з 31.03.2017 року по 18.12.2017 року.

Просить стягнути з ПрАТ "СК "Провідна" пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування по день фактичного розрахунку за період з 19.12.2017 року по 13.12.2018 рік в сумі 19141,36 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 до ПрАТ "СК "Провідна" про стягнення пені задоволено. Стягнуто з ПрАТ "СК "Провідна" на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування за період з 19.12.2017 року по 13.12.2018 року в сумі 19141,36 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення мотивовано тим, що оскільки повна виплата страхових коштів позивачу здійснена 13.12.2018 року, то відповідач несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику неустойки (пені) в розмірі облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, починаючи з 19.12.2017 року по день повного розрахунку 13.12.2018 року.

У апеляційній скарзі ПрАТ "СК "Провідна" покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду в зв`язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що аналіз норм статті 266, частини другої статті 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Однак, судом безпідставно не застосовано строк позовної давності, зробивши хибні висновки про те, що період за який нараховується пеня не обмежується.

Вважає, що оскільки рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11.04.2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ "СК "Провідна" про стягнення страхового відшкодування встановлено, що страховиком (відповідачем) страхове відшкодування повинно було бути сплачено не пізніше 7.02.2017 року, а період прострочення його виплати починається з 8.02.2017 року, то строк позовної давності починається 8.02.2017року та, відповідно, закінчився 7.02.2018 року.

Дана позовна заява ОСОБА_1 до ПрАТ "СК "Провідна" про стягнення пені датована 12.11.2018 року, тобто подана після спливу строку позовної давності.

Крім того, зазначеним рішенням суду вже стягнуто з відповідача пеню, розраховану по 18.12.2017 року.

З наведених підстав просить рішення суду першої інстанції скасувати та в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги про незастосування судом строку позовної давності суперечать нормам чинного законодавства.

Просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 5.02.2016 року між ОСОБА_1 та ПрАТ "СК "Провідна" було укладено договір добровільного комплексного автострахування №06/067963/1809/16, за умовами якого застрахованим транспортним засобом є автомобіль VOLKSWAGEN Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

20.05.2016 року у м. Луцьк на пр. Грушевського, 3, вказаний автомобіль був пошкоджений працівниками патрульної поліції, тобто настав страховий випадок.

В зв`язку з відмовою ПрАТ "СК "Провідна" у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11.04.2018 року у цивільній справі №569/5071/17 позов ОСОБА_1 до ПрАТ "СК "Провідна"», треті особи ОСОБА_2 , УПП у м. Луцьк Волинської області задоволено та стягнуто на користь позивача страхове відшкодування в сумі 65569,06 грн. та пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в сумі 15177,88 грн.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 2.11.2018 року рішення суду першої інстанції змінено та зменшено розмір стягнутого страхового відшкодування з 65569,06 грн. до 57145,47 грн., а розмір пені з 15177,88 грн. до 10992,12 грн.

Із змісту вказаної постанови апеляційного суду вбачається, що пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування стягнуто за період з 31.03.2017 року по 18.12.2017 року.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У відповідності до статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифікату) (частина перша статті 990 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України "Про страхування" страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За пунктом 3 частини першої статті 20 Закону України "Про страхування" при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до п.31.4.5. укладеного між сторонами договору страхування страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування (страхової виплати) шляхом неустойки (штрафу, пені) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нарахована пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

За змістом приписів параграфу 2 глави 49 ЦК України особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо виплати страхового відшкодування) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі.

Згідно виданої ПАТ КБ "Приватбанк" виписки по картці/рахунку 13.12.2018 на рахунок ОСОБА_1 ПрАТ "СК "Провідна" було перераховано кошти в сумі 68137,59 грн.

Таким чином, страхове відшкодування позивачу ПрАТ "СК "Провідна" виплатило лише 13.12.2018 року, що останнім не заперечується.

За наведеного, встановивши, що рішенням суду, яке набрало законної сили, було стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 57145,47 грн. та пеню за його несвоєчасну виплату за період з 31.03.2017 року по 18.12.2017 року, однак вказане рішення ПрАТ "СК "Провідна" виконано лише 13.12.2018 року, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача пені за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 19.12.2017 року по день фактичного проведення страхової виплати, тобто 13.12.2018 року.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку розмір пені за період з 19.12.2017 року по 13.12.2018 року становить 19141,36 грн.

Зазначений розрахунок є математично правильним та відповідачем не спростований.

Згідно пункту першого частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Таким чином, можливість стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається у межах позовної давності за основною вимогою з дня (місяця), з якого вона нараховується.

Статтею 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскільки страхове відшкодування повинно було бути сплачено не пізніше 7.02.2017 року, а період прострочення його виплати починається з 8.02.2017 року, то строк позовної давності починається 8.02.2017року та, відповідно, закінчився 7.02.2018 року ґрунтуються на помилковому тлумаченню відповідачем норм матеріального права.

Оскільки, з даним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 12.11.2018 року, та просить стягнути пеню починаючи з 19.12.2017 року, тобто в межах останніх 12 місяців перед зверненням до суду, то строк позовної давності ним не пропущено.

Стягнення з відповідача рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11.04.2018 року пені за період з 31.03.2017 року по 18.12.2017 року не звільняють останнього від майнової відповідальності за прострочення виплати страхового відшкодування та сплати пені до моменту його фактичної виплати.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам і ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ч.1 та ч.13 ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені по оплаті судового збору при подачі апеляційної скарги слід віднести за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375,376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Провідна" залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2019 року залишити без змін.

Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Провідна"

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Судді: Бондаренко Н.В.

Ковальчук Н.М.

Боймиструк С.В.