Справа № 654/3167/18
Провадження №2/654/210/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2019 року м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Ширінської О.Х.,

при секретарі Синевид І.І.,

представника позивача Соловйова О.А.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гола Пристань в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

У С Т А Н О В И В:

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з вищевказаним позовом, який в подальшому було уточнено і в якому зазначено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б.н. від 23.01.2012 року, згідно з якою отримав кредит у розмірі 3000 гривень, у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Разом з тим, відповідач своїм підписом підтвердив, що підписана Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. За умовами Договору власник карткового рахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникненню овердрафту, тобто для запобігання зняттю кредитних коштів, наданих банком у виді кредитного ліміту. Банк виконав свої зобов`язання з надання відповідачеві кредитних коштів. Натомість, відповідач, в порушення умов договору, своєчасно не повернув суму отриманого кредиту, процентів за користування кредитом та інших обумовлених у Договорі платежів. Відтак. у ОСОБА_1 , з урахуванням внесених коштів на погашення, станом на 18.03.2019 виникла перед банком заборгованість у загальному розмірі 27789,80 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту - в сумі 4982,94 грн.; заборгованості по пені за прострочене зобов`язання - в сумі 19507,94 грн.; заборгованості за пенею за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн. - у розмірі 1500 грн.; штрафу (фіксована частина) - у сумі 500 грн.; штрафу (процентна складова) - у сумі 1299,51 грн. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача зазначені суми заборгованості за кредитним договором, а також сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн.

У судовому засіданні представник позивача Соловйов О. А. в режимі відеоконференції уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, що зазначені у позові.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Свою позицію мотивував тим, що не мав наміру укладати з банком кредитний договір, а лише оформив у банку картковий рахунок для отримання пенсії за віком. Під час оформлення йому не було доступно роз`яснено деталі кредитного договору і взагалі він не усвідомлював, що оформляє кредит. Чи знімав кредитні кошти - не знає, оскільки не розуміє з якого моменту закінчується його власний грошовий ліміт на картці та починається кредитний ліміт, що наданий позивачем. Просив прийняти законне рішення та зважаючи на його похилий вік, неграмотність і фактичні обставини справи - зменшити розмір заборгованості.

Заслухавши позицію сторін, дослідивши та проаналізувавши наявні у праві докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, керуючись наступним.

З матеріалів справи вбачається, що 23.01.2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та ОСОБА_1 був укладений Договір про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» ПриватБанк, що оформлений Анкетою-заявою (а.с. 6). Своїм підписом відповідач підтвердив, що Анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

У відповідності до п. 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 16), після отримання баком від клієнта необхідних документів а також заяви, банк проводить перевірку поданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (збільшити, зменшити або анулювати) кредитний ліміт.

За змістом п. 2.1.1.2.4 Умов, підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

На виконання ухвали суду від 12.03.2019 про витребування доказів позивачем надано виписку по кредитному рахунку відповідача (а.с. 61-62).

У відповідності до вказаної виписки 23.01.2012 відповідачеві ОСОБА_1 на картку встановлено кредитний ліміт у сумі 800 грн. Того ж дня встановлено інший ліміт у сумі 300 грн. 19.07.2014 з кредитного рахунку відповідача у банкоматі було знято готівкові кошти в сумі 200 грн. У подальшому з кредитного рахунку регулярно знімалися грошові кошти у готівковій формі та засобами безготівкового розрахунку за товари.

Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, в обов`язки відповідача входить погашення заборгованості за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.( а.с.17)

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

З розрахунку заборгованості (а.с. 4, 5; 51, 52) та з виписки по кредитному рахунку (а.с. 61, 62) вбачається, що відповідач ОСОБА_1 порушив умови договору в частині своєчасного повернення кредитних коштів та сплати інших платежів, передбачених умовами Договору, внаслідок чого, станом на 18.03.2019 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 27779,80 грн.

Статтею 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ч.1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

З огляду на викладене, суд приходить до наступних висновків.

Вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у сумі 4982,94 грн. підлягають повному задоволенню в силу обов`язку позичальника повернути кредитодавцю суму кредиту, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України.

Згідно з п. 2.1.1.12.6.1 кредитного Договору, у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями у сумі від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту.

Відтак, позовні вимоги про стягнення з відповідача 1500 грн. пені за прострочення зобов`язань на суму від 100 грн. також підлягають повному задоволенню.

Що стосується нарахованої банком пені у розмірі 19507,35 грн., то вимога про стягнення даної суми не може бути задоволена судом у повному обсязі зважаючи на наступні положення законодавства і висновки Конституційного суду України.

Так, Конституційний суд України у своєму рішенні № 7-рп/2013 від 11.07.2013 дійшов висновку про те, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Кодексу засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема частини третьої статті 551 Кодексу, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У відповідності до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За правилами ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, беручи до уваги, що розмір нарахованої банком пені значно перевищує суму заборгованості відповідача за кредитним договором і перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором, враховуючи пенсійний вік відповідача і його матеріальне становище, суд на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшує розмір пені до розміру заборгованості за тілом кредиту.

Таким чином, вимога банку про стягнення з відповідача 19507,35 грн. за пенею за прострочене зобов`язання підлягає частковому задоволенню в розмірі 5000 грн.

Що стосується позовних вимог про стягнення на користь позивача штрафів за несвоєчасне виконання боржником своїх договірних зобов`язань, то суд вважає, що зазначені вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ст.549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, відповідно.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн.+5% від суми заборгованості.

Враховуючи, що в порядку ч.2 ст.549 ЦК України штраф обчислюється лише у відсотках, то суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу за порушення зобов`язання за договором у розмірі 1299,51 грн. (процентної складової) підлягають задоволенню.

Разом з цим, що стосується вимог про стягнення штрафу у розмірі 500 грн. (фіксованої частини), то дані вимоги суперечать положенням ч.2 ст. 549 ЦК України, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 141 ЦПК України на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» також підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто у розмірі 877,89 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 229, 258-259, 263-268 ЦПК України, ст. ст. 526, 549, 551, 623, 1048-1052, 1054 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», 01001 м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, МФО 305299, р.р. НОМЕР_2 заборгованість за договором від 23.01.2012 року у сумі 12782,45 грн. (дванадцять тисяч сімсот вісімдесят дві гривні 45 копійок), яка складається з тіла кредиту - 4982,94 грн., заборгованості по пені за прострочене зобов`язання - 5000 грн., заборгованості за пенею і комісією - 1500 грн. та штрафу (процентна складова) - 1299,51 грн., а також судові витрати у розмірі 877,89 грн. (вісімсот сімдесят сім гривень 89 копійок), всього: 13660,34 грн. (тринадцять тисяч шістсот шістдесят гривень 34 копійки).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повне рішення складено 20.05.2019.

Суддя: О.Х. Ширінська