ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/340/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 305010300 Марцішевська О. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І., Новікова О.М.

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 05 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Черкаської області, прокурорів Черкаської місцевої прокуратури Поліщук Ольги Сергіївни, Корновенка Віталія Сергійовича, Головного управління Національної поліції в Черкаській області, слідчих Черкаського відділення поліції ГУНП в Черкаській області Гвоздика Вадима Володимировича, Баса Віталія Віталійовича , Саєнка Андрія Віталійовича , Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області про виплату моральної компенсації за бездіяльність у кримінальному провадженні, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позовні вимоги мотивував тим, що 27.11.2017 р. ним подано заяву з реєстраційним номером №63620 до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області про вчинення дій групою осіб, що містять ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. В заяві повідомлялось, що ОСОБА_1 24.11.2017 здавав свій смартфон на ремонт для заміни екрану з тачскріном і роз`єму в «Пассаж-Mobile», що знаходиться в магазині "Riсh" за адресою: м. Черкаси, вул. Гоголя 283. Того ж дня телефон відремонтували та віддали позивачу, він оплатив за ремонт 900 грн., що підтверджується квитанцією. Однак, наступного дня 25.11.2017 р. почалися проблеми з смартфоном, і він знову звернувся до ремонтників 27.11.2017 р., щоб вони ліквідували несправності, на що вони категорично відмовилися ремонтувати і запропонували повернути 500-550 грн. за запчастини які заберуть, але за роботу не повернуть. Тому позивач попросив працівників "Riсh" повернути кошти в повній сумі, або відремонтувати телефон, на що отримав відмову.

В подальшому, позивач викликав працівників поліції та написав заяву з проханням притягнути працівників "Riсh" до кримінальної відповідальності за ст.190 КК України.

26.12.2017 р. ОСОБА_1 дізнався, що в Черкаському ВП ГУНП в Черкаській області його заяву ЄО №63620 від 27.11.2017 р. переєстрували ЄО №68347 від 21.12.2017 р. (далі - ЄО №68347 від 21.12.2017р.), а слідчим призначено Гвоздика В.В. , який йому повідомив, що перший раз бачить цю заяву і допитав його. Та всупереч проханню позивача в заяві ЄО №68347 від 21.12.2017р., та під час допиту 26.12.2017р. внести відомості про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за ч. 1 ст. 190 КК України, слідчий Гвоздик В. В. вніс відомості про вчинення злочину до ЄРДР за ст. 356 КК України під №0010204 від 22.12.2017р. Позивач вказує, що слідчий Гвоздик В.В . 26.12.2017р. перший раз бачив заяву ЄО №68347 від 21.12.2017р., та вніс при позивачу відомості про вчинення злочину до ЄРДР за ст. 356 КК України під №0010204 від 22.12.2017р. Враховуючи ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси Рябухи Ю.В. по справі №712/15832/17, по провадженні №1 -кс/712/6595/17 від 27 грудня 2017р., а також враховуючи заяву позивача ЄО №63620 від 27.11.2017р., яку переєстрували ЄО №68347 від 21.12.2017р. (далі - ЄО №68347 від 21.12.2017р.), про вчинення кримінального правопорушення, яке має всі ознаки складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та внесли відомості про вчинення злочину до ЄРДР за ст. 356 КК України під №0010204 від 22.12.2017р. слідчим Гвоздик В.В. та прокурорами Поліщук О. Є. і Корновенко В. Є. кримінальне провадження перереєстрували та внесли відомості про вчинення злочину до ЄРДР за ст. 190 ч. 1 КК України під №0010204 від 22.12.2017р.

Так як, досудове розслідування велося довго ОСОБА_1 звернувся до начальника Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області Вільганюка О . А. із заявами від 29.12.2017р., від 07.02.2018р. та від 13.03.2018р., на які не отримав відповіді. 21.02.2018 позивач звернувся із заявою до Черкаської місцевої прокуратури, в якій скаржився на роботу Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області та слідчого Гвоздика В.В. та просив відповідно до ст.219 КПК України зобов`язати слідчого Гвоздика В.В. завершити досудове розслідування, на який позивач отримав лист №176-602-17 від 13.03.2018р. про відсторонення Гвоздика В.В. від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого. В подальшому, були призначені слідчі Бас В.В. , Саєнко А.В.

16.07.2018р. слідчим Саєнко А.В. повідомлено позивачу про закриття провадження по його справі та 23.07.2018 р. йому - ОСОБА_1 надано копію постанови про закриття кримінального провадження та надано справу для ознайомлення.

Ознайомившись з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_1 дізнався про те, що жодний слідчий під час розслідування справи не вчиняв жодних слідчих дій: ніхто не допитаний; не має відео-фіксації розмови позивача і працівників поліції з працівниками магазину "Riсh"; не встановлено особу, яка ремонтувала смартфон; не взято в позивача смартфон на технічну експертизу. Тобто слідчі Черкаського відділений поліції ГУНП в Черкаській області не провели жодних слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України з дотриманням вимог Конституції України, КПК та законів України під час досудового розслідування. Відтак рішення слідчого Черкаського відділення поліції ГУНП в Черкаській області Саєнко А.В. про закриття кримінального провадження, оформлене постановою від 11.07.2018р. є необгрунтованим, протиправним, незаконним та таким, що не відповідає завданню кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України. Тому 24.07.2018р. позивач написав заяву до Черкаської місцевої прокуратури, та до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси, щоб скасували рішення слідчого Черкаського відділення поліції ГУНП в Черкаській області Саєнко А. В., про закриття кримінального провадження, оформлене постановою від 11.07.2018р.

27.07.2018р. він отримав листа з відповіддю №176-602-17 від 26.07.2018р. від Черкаської місцевої прокуратури на заяву до Черкаської місцевої прокуратури від 21.02.2018р., в якому його повідомили, що задовільнили його прохання і рішення слідчого Черкаського відділення поліції ГУНП в Черкаській області Саєнко А.В. скасоване.

В кінці жовтня 2018 року він дізнався, що по його справі призначено нового слідчого Дивнич О.А., яка пообіцяла йому провести повне та об`єктивне досудове розслідування по його справі, однак повне та об`єктивне досудове розслідування не проводиться, а тому вважає, що йому завдана моральна шкода, що полягає у моральних стражданнях з приводу тривалого розслідування та необхідності постійно звертатись до працівників органів прокуратури та поліції з вимогами розслідувати злочин.

В заяві ОСОБА_1 просив викликати на судове засідання слідчого Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області Дивнич О.А. для пояснення, на якому етапі досудового розслідування отримала матеріали справи по кримінальному провадженні №0010204 від 22.12.2017; зобов`язати слідчого Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області Гвоздика В.В. виплатити заявнику моральну компенсацію за бездіяльність у розмірі 10000 грн.; зобов`язати слідчого Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області Баса В.В. виплатити заявнику моральну компенсацію за бездіяльність у розмірі 10000 грн.; зобов`язати слідчого Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області Саєнка А.В. виплатити заявнику моральну компенсацію за бездіяльність у розмірі 10000 грн.; зобов`язати прокурора Черкаської місцевої прокуратури в Черкаській області Поліщук О.С. виплатити заявнику моральну компенсацію за бездіяльність у розмірі 15000 грн.; зобов`язати прокурора Черкаської місцевої прокуратури в Черкаській області Корновенка В.С. виплатити заявнику моральну компенсацію за бездіяльність у розмірі 15000 грн.; зобов`язати Україну виплатити заявнику 900 грн. шкоди через бездіяльність слідчих ЧВП ГУНП в Черкаській області Гвоздика В.В., Баса В.В., Саєнка А.В. та прокурорів Черкаської місцевої прокуратури в Черкаській області Поліщука О.С. та Корновенка В.С. по кримінальному провадженні №0010204 від 22.12.2017р.

Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 05 липня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивачем ОСОБА_1 не доведено, що відносно нього з боку слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні вчинені протиправні дії чи допущена протиправна бездіяльність та у порушенні яких саме норм права вони виразились, також не надано належних доказів спричинення йому моральної шкоди, отже не доведено обґрунтування підставності вимог, їх відповідності вимогам законодавства.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 05 липня 2019 року, викликати на судове засідання апеляційної інстанції слідчу Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області Дивнич О.А. для пояснення на якому етапі досудового розслідування отримала матеріали справи; зобов`язати слідчого Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області Гвоздика В.В. виплатити йому моральну компенсацію за бездіяльність у розмірі 10000 грн.; зобов`язати слідчого Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області Баса В.В. виплатити йому моральну компенсацію за бездіяльність у розмірі 10000 грн.; зобов`язати слідчого Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області Саєнка А.В. виплатити йому моральну компенсацію за бездіяльність у розмірі 10000 грн.; зобов`язати прокурора Черкаської місцевої прокуратури в Черкаській області Поліщук О.С. виплатити йому моральну компенсацію за бездіяльність у розмірі 15000 грн.; зобов`язати прокурора Черкаської місцевої прокуратури в Черкаській області Корновенка В.С. виплатити йому моральну компенсацію за бездіяльність у розмірі 15000 грн.; зобов`язати Україну виплатити йому 900 грн. шкоди через бездіяльність слідчих ЧВП ГУНП в Черкаській області Гвоздика В.В., Баса В.В., Саєнка А.В. та прокурорів Черкаської місцевої прокуратури в Черкаській області Поліщука О.С. та Корновенка В.С. по кримінальному провадженні; зобов`язати Україну виплатити йому 5000 гривень за витрачений час, кошти та моральну компенсацію, які він поніс на судові засідання Соснівського районного суду м.Черкаси та покласти судові витрати по справі на відповідача та державу.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 виклав доводи аналогічного змісту позовної заяви та посилається на те, що згідно вимог чинного законодавства органи досудового слідства, прокуратури несуть відповідальність за спричинення моральної шкоди, що виникла через умисну бездіяльність працівників поліції та посадових осіб прокуратури при досудовому розслідувані кримінального провадження порушеного за його заявою.

Представник прокуратура Черкаської області Архипенко О.А. подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в якому зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги є безпідставними. Вказує, що на час підготовки відзиву, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0010204 від 22.12.2017 р. за фактом звернення ОСОБА_1 з приводу здійснення відносно нього працівниками магазину «Rich» неправомірних дій, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України триває, слідчим та процесуальним прокурором вживаються заходи щодо забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень у провадженні.

Вважає, що підстав для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_1 . відсутні, оскільки у даному кримінальному провадженні відсутні судові рішення щодо визнання дій чи бездіяльності відповідачів при здійсненні процесуального керівництва у цьому кримінальному провадженні, а оскільки відсутня вина, відсутні і підстави для покладення відповідальності за завдану моральну шкоду (за умови її наявності), на органи прокуратури.

Наголошує, що ОСОБА_1 не доведено жодного із елементів цивільно-правової відповідальності, не визначено характер моральної шкоди не надано обґрунтування та не мотивовано, у чому полягає вина дія або бездіяльність заподіювача шкоди, причинний зв`язок між протиправними діяннями та наслідками.

На відзив прокуратури Черкаської області поданий на апеляційну скаргу, позивач ОСОБА_1 направив апеляційному суду відповідь в якій наголосив, що на його думку, розслідування по кримінальному провадженні за його заявою проведено без всебічного та повного дослідження всіх обставин, які мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що 27.11.2017 р. ОСОБА_1 подано заяву до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області про вчинення дій групою осіб, що містять ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

26.12.2017р. позивач дізнався в Черкаському відділенні поліції ГУНП в Черкаській області, що його заяву ЄО №63620 від 27.11.2017р. переєстрували ЄО №68347 від 21.12.2017р. (далі - ЄО №68347 від 21.12.2017р.).

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси по справі №712/15832/17, по провадженні №1 -кс/712/6595/17 від 27 грудня 2017р. скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб Черкаського відділу поліції ГУ НП України в Черкаській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення було задоволено. Зобов`язано уповноважених осіб Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості згідно заяви ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення № 63620 від 27.11.2017р. та розпочати досудове розслідування.

Враховуючи ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси по справі №712/15832/17, по провадженні №1 -кс/712/6595/17 від 27 грудня 2017р., а також враховуючи заяву позивача ЄО №63620 від 27.11.2017р. про вчинення кримінального правопорушення, яке має всі ознаки складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України внесли відомості про вчинення злочину до ЄРДР за ст. 356 КК України під №0010204 від 22.12.2017р., в подальшому щодо кваліфікації внесені зміни ознак кримінального правопорушення за ч.1 ст. 190 ч. 1 КК України.

29.12.2017р., 07.02.2018р. та 13.03.2018р. позивач неодноразово спрямовував звернення до начальника Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області з приводу тривалого розслідування його заяви про вчинення кримінального правопорушення, 21.02.2018р. позивач звернувся із заявою до Черкаської місцевої прокуратури, в якій скаржився на роботу Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області та слідчого Гвоздика В.В. та просив відповідно до ст.219 КПК України зобов`язати слідчого Гвоздика В.В. завершити досудове розслідування, на яку позивач отримав лист №176-602-17 від 13.03.2018 про відсторонення Гвоздика В.В. від проведення досудового розслідування та в подальшому у кримінальному провадженні були призначені слідчі Бас В.В. , Саєнко А.В .

16.07.2018 слідчим Саєнко А.В. було повідомлено позивачу про закриття провадження по його справі та 23.07.2018 р. ОСОБА_1 надано копію постанови про закриття кримінального провадження та надано справу для ознайомлення.

24.07.2018р. позивач написав заяву до Черкаської місцевої прокуратури та оскаржив до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси рішення слідчого Черкаського відділення поліції ГУНП в Черкаській області Саєнко А. В. про закриття кримінального провадження, оформлене постановою від 11.07.2018р.

27.07.2018р. ОСОБА_1 отримав листа з відповіддю №176-602-17 від 26.07.2018р. від Черкаської місцевої прокуратури на заяву до Черкаської місцевої прокуратури від 21.02.2018р., в якому його повідомили, що задовільнили його прохання і рішення слідчого Черкаського відділення поліції ГУНП в Черкаській області Саєнко А.В. скасоване, тому скаргу до слідчого судді ним залишено без розгляду.

В кінці жовтня 2018 року позивач дізнався, що по його справі призначено нового слідчого Дивнич О. А. , однак повне та об`єктивне досудове розслідування по справі, на його думку, не проводиться, чим позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у моральних стражданях з приводу тривалого розслідування та необхідності постійно звертатись до працівників органів прокуратури та поліції з вимогами розслідувати злочин.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що з моменту початку досудового розслідування після внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про злочин, позивачем рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування відповідно до ст.ст. 303, 304, 306 КПК України не оскаржувались, із заявами щодо передачі кримінального провадження іншому органу досудового розслідування до прокуратури Черкаської області ОСОБА_1 не звертався.

Крім того, в судовому засіданні позивач не надав переконливих належних і допустимих доказів завдання йому моральної шкоди та в чому конкретно виразились його моральні втрати.

Судова колегія вважає зазначені висновки суду законними та обгрунтованими. Суд правильно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, вирішив справу відповідно до законів, Конституції України, практики ЕСПЛ, роз`яснень Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Дійсно, норми Закону на які посилається позивач передбачають право особи на відшкодування моральної шкоди.

Так, положеннями ст. 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч.6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах

Відповідно до статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Свої вимоги про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 обґрунтовує посиланням на допущену, на його думку, бездіяльність службових осіб прокуратури та поліції, яка полягала в тому, що кримінальне провадження за його заявою поданої до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області про вчинення дій групою осіб, що містять ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України розслідується тривалий час, що змушує його неодноразово звертатись до працівників органів прокуратури та поліції з вимогою розслідувати злочин і ці обставини завдають йому моральні страждання.

Зокрема, позивач мотивував завдану йому шкоду тим, що слідчим Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області Саєнко А.В. 11.07.2018 р. було винесено постанову про закриття кримінального провадження, що змусило його оскаржити її до Соснівського районного суду м.Черкаси та зветатися до прокуратури, а звертаючись з зверненнями до правоохоронних органів, він мав затрачати свій час, оскільки проживає на далекій відстані від цих державних установ.

Однак ці обставина не є безумовними підставами для визнання позовних вимог ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Так, прийняте слідчим рішення про закриття кримінального провадження за скаргою позивача скасоване прокурором при здійсненні процесуального керівництва у кримінальному провадженні, а спрямування ним звернень до органів поліції та прокуратури є формою реалізації права позивача передбаченого КПК України права на оскарження процесуальних рішень слідчого, прокурора і не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні статті 1174 ЦК України, як це помилково вважає апелянт, акцентуючи свої доводи на власному визначенні змісту статті 1174 ЦК України.

В той же час, реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінальних проваджень, не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивача.

Колегія суддів вважає, що безпідставними є доводи позивача щодо тривалості розслідування кримінального провадження, оскільки як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 не звертався до слідчого з клопотаннями про проведення слідчих та процесуальних дій, хоча як потерпілий у кримінальному провадженні наділений процесуальними правами для самостійного обстоювання власної правової позиції на засадах змагальності нарівні зі стороною обвинувачення.

Судова колегія приходить до висновку, що позивачем не надано достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів, що відносно нього з боку слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні вчинені протиправні дії чи бездіяльність, що спричинили йому моральної шкоди, яка згідно з частиною другою статті 23 ЦК України полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а направлені на переоцінку доказів.

Таким чином, правові підстави для застосування норм статей 1173, 1174, 1176 ЦК України та відшкодування моральної шкоди, враховуючи наявні у справі докази, відсутні.

Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 04.07. 2018 р. у справі № 641/2328/17, що згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами інших інстанцій, та позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 06.12.2018 р. у справі №638/233/18 (провадження №61-42356св18).

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується із висновком суду про відмову у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 05 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: