ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/6696/18 Номер провадження 22-ц/814/1766/19Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
У Х В А Л А

29 травня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карпушина Г.Л., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтава від 02 квітня 2019 року у справі за позовом виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради, як органу опіки та піклування до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, уточнену позовну заяву виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради, як органу опіки та піклування до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відібрання малолітньої дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Київського районного суду м. Полтава від 02 квітня 2019 рокупозов виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради, як органу опіки та піклування- задоволено.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Передано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 органу опіки та піклування Київської районної в місті Полтаві ради для подальшого влаштування до сімейних форм виховання або, як виключення, до інтернатного закладу на повне державне забезпечення.

Стягнуто аліменти з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Василівка, Полтавського району, Полтавської області, не працює, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1 на користь Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Василівка, Полтавського району, Полтавської області, не працює, ідентифікаційний номер не встановлено, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Відібрано малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у батька ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав.

Стягнуто аліменти з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець села Супрунівка, Полтавського району, Полтавської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , працює приватним підприємцем, проживає АДРЕСА_1 на користь Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець села Супрунівка, Полтавського району, Полтавської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , працює приватним підприємцем, проживає АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

З даним рішенням суду не погодилися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та подали на нього апеляційну скаргу.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що місцевий суд невірно застосував норми законодавства, в зв`язку з чим сума судового збору з відповідачів була стягнута на користь держави не у повному обсязі

Як вбачається з матеріалів справи, що у листопаді 2018 року виконавчий комітет Київської районної в місті Полтаві ради, як орган опіки та піклуваннязвернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 в якому заявив дві вимоги немайнового характеру. У грудні 2018 року позивач уточнив свої вимоги та пред`явив позов до ОСОБА_2 , в якому заявив ще дві вимоги немайнового характеру. Проте, позивачем судовий збір не сплачувався, оскільки він на підставі п.3 п.7 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від його оплати.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет на 2018 рік», прожитковий мінімум на одну працездатну особу складав 1762 грн., а тому судовий збір повинен був сплачуватися за ставками, які діяли у 2018 році.

Статтею 4 частиною 2 Закону України «Про судовий збір» визначено розмір ставок судового збору. Так, пунктом 1.2. закріплено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн.).

Відповідно до п.13 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Однак, суд першої інстанції за результатами розгляду позовних вимог виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради, як орган опіки та піклування, не вирішив питання щодо стягнення з відповідачів в повному обсязі судових витрат у розмірі передбаченому чинним законодавством, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Питання про розподіл судових витрат в разі задоволення або відмови у задоволенні позовних вимог повинно бути вирішено при ухваленні рішення.

Згідно вимог ч. 1 п.3 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Крім того, вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, судом встановлено, що у резолютивній частині вказаного рішення допущено описку.

Так, у четвертому абзаці резолютивної частини рішення вказано ідентифікаційний номер ОСОБА_1 « НОМЕР_1 », проте у п`ятому абзаці зазначено, що ідентифікаційний номер «не встановлено».

Крім того, у восьмому абзаці резолютивної частини рішення також допущено описку, а саме: після слова «Стягнути…» помилково вказано слово «аліменти».

Згідно ч. 1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущенні в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Таким чином, враховуючи обставини справи та кінцеве рішення прийняте районним судом, справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідачів на користь держави в повному обсязі судових витрат за вимоги немайнового характеру, а також для вирішення питання про виправлення описки в резолютивній частині рішення Київського районного суду м. Полтава від 02 квітня 2019 року.

Керуючись ст. 365 ЦПК України, апеляційний суд-

у х в а л и в:

Цивільну справу за позовом виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради, як органу опіки та піклування до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, уточнену позовну заяву виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради, як органу опіки та піклування до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відібрання малолітньої дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - повернути до Київського районного суду м. Полтави для ухвалення додаткового рішення та виправлення описки - в місячний строк.

В касаційному порядку ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного судуГ. Л. Карпушин