ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/165/19 Номер провадження 22-ц/814/2156/19Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л. І. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі Ачкасовій О.Н.

учасники справи:

представник відповідача - адвокат Дробаха А.Е.

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21 травня 2019 року, ухвалене суддею Стрюк Л.І., повний текст рішення складено - дата не вказана

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів.

Позовна заява мотивована тим, що 03.09.2018 року він помилково перерахував на картковий рахунок у Приватбанку на ім`я ОСОБА_2 грошову суму в розмірі 94 000,63 грн. Відповідно до ст. 1212 ЦК України просив стягнути з відповідача 94 000,63 грн. безпідставно отриманих грошових коштів.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 21 травня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акту, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Зобов`язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 ст. 11 ЦК України. Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання. Якщо ж зобов`язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604-607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов`язання). Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутні договірні відносини. У зв`язку з цим ОСОБА_1 помилково перераховані кошти у розмірі 94 000,63 грн. на картковий рахунок відкритий у Приватбанку на ім`я ОСОБА_2 Зазначає, що для виникнення зобов`язання, передбаченого ст. 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Дробаха А.Е. просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, зазначає, що обов`язковими умовами для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення є: набуття або збереження майна; набуття або збереження майна за рахунок іншої особи; збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин в майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Позивачем не надано суду першої інстанції належних та допустимих доказів на підтвердження того, що кошти, перераховані впродовж певного періоду у загальній сумі 104 000 грн. були перераховані помилково або це відбулось під моральним або фізичним тиском.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що 03 вересня 2018 року ОСОБА_1 перерахував на картковий рахунок, відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 94 000,63 грн. (а.с. 3).

Позивач вказує, що зазначені кошти були перераховані на рахунок ОСОБА_2 помилково, а тому згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зазначене застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Посилаючись на вищевикладене, позивач вважає, що відповідач ОСОБА_2 повинна повернути йому безпідставно отримані нею кошти.

З виписки по надходженням по картці/рахунку НОМЕР_1 і додатковим рахункам договору за період 23.08.2018 р. - 03.09.2018 р. вбачається, що рахунок ОСОБА_2 23.08.2018 року поповнено готівкою в сумі 10 000 грн. у терміналі самообслуговування - Середина - Буда, вул. Троїцька, 24, відділення банку, платник ОСОБА_3 , 03.09.2018 року також поповнено рахунок відповідача на суму 94 000,63 грн., у відділенні Середино-Будське відділення Сумської філії м. Середина-Буда, вул. Троїцька, 24 (т.1 а.с. 15).

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом даного спору є стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно набутих коштів у розмірі 94 000,63 грн.

У відповідності до вимог ст. ст. 4, 13 ЦПК України позивач самостійно визначив предмет та підстави позову.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом першої інстанції встановлено що, між сторонами виникла домовленість про купівлю-продаж 14 тонн зерна, між ними була досягнута згода з усіх істотних умов договору, отже, вбачається, що на час передачі грошових коштів між сторонами існували фактичні договірні відносини, тобто без укладення відповідного договору, що вказує на факт безпідставного набуття відповідачем грошових коштів та наявність правової підстави для стягнення грошових коштів як безпідставно набутих, виходячи з наступного.

У справі з подібними фактичними обставинами Верховний Суд (постанова від 30 серпня 2018 року, справа № 334/2517/16-ц, провадження № 61-29056св18) погодився з рішеннями судів попередніх інстанції і сформулював такі висновки:

«Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі.

У даній справі відповідач стверджує, що між її співмешканцем ОСОБА_4 та позивачем мала місце усна домовленість про купівлю-продаж зерна, вбачається, що між позивачем та відповідачем такої домовленості не було, відповідач лише надала реквізити своєї банківської картки для здійснення грошових розрахунків. Крім цього, вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не виконали вимог закону (параграф перший Глави 71 ЦК України), а саме не дотрималися письмової форми договору, що є обов`язковою для цього виду зобов`язань, та не досягли у встановленій формі усіх істотних умов договору.

Факт отримання відповідачем коштів на свою банківську картку від позивача по справі не заперечується нею та підтверджений належними і допустимими доказами - випискою по надходженням по картці на ім`я ОСОБА_5 (а.с. 15).

Таким чином, відсутні підстави для висновку про існування між сторонами договірних правовідносин.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 350,00 грн. ((940,00 грн. сплачено позивачем при подачі позову (а.с. 1), 1 410,00 грн - при подачі апеляційної скарги (а.с. 77).

Згідно п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.1,3,4 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.2, 376, ч.1 п.1,3,4, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21 травня 2019 року, - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти у розмірі 94 000,63 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2 350 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 жовтня 2019 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов