Дата документу 04.10.2019
Справа № 501/3167/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року суддя Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І., перевіривши виконання вимог статей 149-151 Цивільного-процесуального кодексу України (далі ЦПК) заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову при відкритті провадження по цивільній справі за

позовом ОСОБА_1

до

відповідача ОСОБА_2

предмет та підстави позову: про поділ спільного майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

І. Обгрунтування заяви.

1. ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, згідно якої просить суд накласти арешт на майно ОСОБА_2 , а саме автомобіль Hyndai Tucson 2018 року виготовлення, державний номер НОМЕР_1 .

2. Заяву обґрунтував тим, що він звернувся до суду з позовом про розподіл майна подружжя шляхом стягнення з відповідачки 1/2 вартості автомобіля, який є спільною сумісною власністю подружжя, однак фактично перебуває у розпорядженні відповідачки. З відповідачкою йому (позивачу) не вдалось дійти згоди щодо проведення оцінки майна

Позивач мотивує заяву про забезпечення позову тим, що не застосування відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду та призведе до істотного порушення його прав.

ІІ. Процедура.

3. Заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи відповідно до статті 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).

Судом не встановлено підстав, які б свідчили про необхідність викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, або проведення судового засідання.

4. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із тим, що розгляд заяви здійснювався судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Мотиви, з яких Суд дійшов висновків, і закон, яким керувався Суд.

5. Згідно з ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

6. У ч.1 ст.150 ЦПК України зазначається, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

7. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

8. Враховуючи, що ст.150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

З заяви вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя шляхом стягнення з відповідачки 1/2 вартості автомобіля.

9. Згідно з ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

10. Суд звертає увагу на те, що при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен, по - перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по - друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заявник зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

11. В свою чергу, заявник не надав до суду жодних доказів того, кому станом на теперішній час належне спірне майно, а тому із заяви про забезпечення позову не вбачається, яке відношення до спірного майна мають сторони по справі та чиї саме права порушуються.

12. Таким чином, відсутні об`єктивні підстави вважати, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення поданого у майбутньому позову, а вимоги заяви не підтверджені належними доказами, що свідчили б про обґрунтованість тверджень заявника.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.149-153, 260, 261, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії у порядку, встановленому ст.354 та п.8 та п.п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко