Справа № 366/718/19
Провадження № 2/366/386/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 травня 2019 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючої-судді: Тетервак Н.А.,

при секретарі Німченко Н.Ю.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, в смт.Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Тетерівської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Тетерівської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5 , який проживав у с АДРЕСА_1 Тетерівське Іванківського району Київської області.

На день смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно:

-житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 ;

-земельна ділянка розміром 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Спадщину після смерті чоловіка позивач прийняла, подала заяву про прийняття спадщини до Іванківської районної державної нотаріальної контори 06 лютого 2019 року (спадкова справа №58/2019).

27 березня 2019 року вона звернулася до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за азконом на житловий будинок. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок їй було відмовлено, оскільки не було пред`явлено правовстановлюючого документу на спадковий будинок.

У 1971 році спадкодавець побудував житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 . Вказане домоволодіння він будував за власні кошти та власними силами, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено. Документами, що підтверджує право власності на будинок є довідка Тетерівської сільської ради (виписка з погосподарської книги №6, номер об`єкта погосподарського обліку №0405). На сьогоднішній день земельна ділянка біля будинку належить спадкодавцю на підставі державного акту.

Спадкоємцем, який прийняв спадщину та претендує на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , є вона його дружина, ОСОБА_1 . На виділення частки в спільному майні подружжя вона не претендує. Відповідачі (діти спадкодавця)- ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , від прийняття спадщини відмовилися заявами від 13 лютого 2019 року, на спадкове майно не претендують.Інших спадкоємців немає.

Позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її чоловіка ОСОБА_5 , а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

У судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач звернулася до суду з заявою, в якій просить розглянути справу без її участі ; позов підтримує .

Відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з заявами, в яких просили розгляд справи проводити без їх участі. Позов ОСОБА_1 визнають в повному обсязі.

Відповідач, Тетерівська сільська рада Іванківського району Київської області, звернулися до суду з листом про те, що заперечень проти позову ОСОБА_1 не мають. Просять розглядати справу без участі представника сільської ради.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов.

Відповідач позов визнав.

Позивач надала суду належні докази спадкоємиці за законом : копію свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_5 , який помер померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копію свідоцтва про укладення шлюбу, з якого слідує, що ОСОБА_7 одружилась з ОСОБА_5 05.05.1979 року та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_8 .

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається з постанови державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.03.2019р., після ОСОБА_5 спадщину прийняла ОСОБА_1 заявою від 06 лютого 2019 року. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від спадщини відмовились заявами від 13 лютого 2019 року. Інших спадкоємців немає.

Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.23.Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись , якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, відповідно до постанови державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Т.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.03.2019р. Вих.№ 368/02-31, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на будинок.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.392 ЦК України).

Згідно з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім.»я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Отже, маються підстави для задоволення позову.

Судовий збір сплачений позивачами при подачі позову до суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 392, 1223, 1258, 1261, 1269, 1270, 1298 ЦК України, ст.ст. 12,13,141,258,259,263,264,265,354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , 1958 р.н. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) право приватної власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 . Будинок розміром житлової площі 42,4 кв.метрів, розміром загальної площі 89,1 кв. метрів, в плані під літ. «А», тамбур «а1», веранда «а2», ганок «а3», ганок «а4». Надвірні будівлі: сарай «Б, В, Д, Е, З», літня кухня «Г», навіс «Ж», вбиральня «И», огорожа №1, ворота з хвірткою №2, колодязь №3.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Іванківський районний суд Київської області.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд , а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Н.А. Тетервак