Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/2247/18

Провадження № 2/440/737/2019

21 травня 2019 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Мельник С. Р.

при секретарі Особа О.О.

участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду місті Буськ цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах якої діє ОСОБА_1 до Андріївської сільської ради, третьої особи: Відділу у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про виділення земельної ділянки , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовною заявою до Андріївської сільської ради, третьої особи :Відділу Держгеокадастру у Буському районі про виділення земельної ділянки. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником земельної ділянки загальної площі 1,4272 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Андріївської сільської ради Буського району Львівської області на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 20.01.2009 року та земельної ділянки загальної площі 1,1174 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Андріївської сільської ради Буського району Львівської області на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 18.03.2003 року. Дані земельні ділянки вона успадкувала після смерті її батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . В 1995 році згідно проекту роздержавлення розмір земельної частки (паю) відповідно до сертифікату в умовних га. становив 2.08 га., в тому числі ріллі 1,95 га., кормові угіддя 0,13 га. При роздержавленні земель в 1995 році Андріївська сільська рада допустила помилку і безпідставно два рази відняла від земельного паю земельні ділянки, які були надані для будівництва житлових будинків та ведення особистих підсобних господарств на площу 0,67 га її батькам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Про виправлення даної помилки і виділення їй земельної ділянки площею 0,67 га. із земель запасу, вона зверталась до Андріївської сільської ради Буського району, однак їй було відмовлено.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та просив його задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача - Андріївської сільської ради Буського району в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує.

Представник третьої особи - відділу у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_2 згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 20.01.2009 року належить земельна ділянка площею 1,4272 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Андріївської сільської ради Буського району Львівської області та згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 18.03.2003 року земельна ділянка загальною площею 1,1174 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Андріївської сільської ради Буського району Львівської області.

З довідки Андріївської сільської ради Буського району від 17.10.2018 року №373 вбачається, що згідно проекту роздержавлення від 1995 року розмір земельної частки (паю) відповідно до сертифікату в умовних га. становить 2,08 га, в тому числі рілля 1,95 га., кормові угіддя 0,13 га., а згідно державного акта НОМЕР_3 від 20.03.2000 року рахується 1,4272 га в тому числі 1,00617 га рілля та 0,42103 га. кормові угіддя , які належать ( померлій ) ОСОБА_3 , а згідно державного акту НОМЕР_4 від 20.03.2000 року рахується 1,17419 га в тому числі 0,96894 га рілля та 0,20525 га. кормові угіддя, які належать ( померлому ) ОСОБА_4 .

Згідно листа Відділу у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №9-13-0.20-135/102-19 від 20.02.2019 року вбачається, що процес паювання розпочався , ще до набрання чинності Земельного кодексу України 2001 року, а тому, особа знаючи про порушене право , не скористалася своїм правом на судовий захист своєчасно.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 6 ч. 6-8 Земельного Кодексу України (із змінами та доповненнями внесеними Законом України від 13.03.1992 року № 2196-ХП) право на земельну частку (пай) мають особи, що працюють у сільському господарстві, пенсіонери, які раніше працювали у сільському господарстві і проживають в сільській місцевості, а також особи, зайняті у соціальній сфері на селі. До числа осіб, які працюють у сільському господарстві, належать усі працівники колективних сільськогосподарських підприємств, підсобних сільських господарств, селянських (фермерських) господарств, інших сільськогосподарських підприємств, установ, організацій. До числа осіб, зайнятих у соціальній сфері належать працівники освіти, охорони здоровя, культури, побутового обслуговування населення, звязку, торгівлі та громадського харчування, правоохоронних органів, рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів.

Згідно Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени КСП, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Враховуючи вище викладене, те що відповідач позов визнає, суд приходить до висновку про підставність позову.

Керуючись ст.ст.4, 7, 12, 13, 141, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст. 6 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року), ст. 14 Конституції України, суд

ухвалив :

Позов задоволити повністю.

Зобов`язати Андріївську сільську раду Буського району Львівської області виділити ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,67 га із земель запасу.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: С. Р. Мельник