КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа№381/315/19 головуючий у І інстанції: Соловей Г.В.
провадження 22-ц/824/5721/2019 головуючий у апеляційній інстанції: Сліпченко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: судді-доповідача Сліпченка О.І., Сушко Л.П., Сержанюк А.С.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019року Акціонерне Товариство Комерційний Банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк» та/або Банк) звернулось з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що між Банком та ОСОБА_1 було укладено договір від 25 липня 2013 року відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Станом на 30 вересня 2018 року за розрахунками Банку сума заборгованості по кредиту становить 110 423,23 грн. з яких: 1244,25 грн. заборгованість за кредитом, 103478,98 грн. - заборгованість за відсотками, 5700 грн. - заборгованість за комісією та пенею.

АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідача 110 423,23 грн. заборгованості та судові витрати.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2019 року позовну заяву повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник АТ КБ «Приватбанк» Литвиненко О.Л. звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Зазначає, що позовна заява була подана представником Банку за довіреністю, як це передбачено вимогами чинного законодавства, а тому підстав для повернення позовної заяви не вбачає.

Зауважує, що даний спір відноситься до малозначних справ, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом строк не надійшов.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмово провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмово провадження без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції керувався п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України та виходив з того, що до позовної заяви не додано належних доказів, що підтверджують повноваження представника позивача.

З таким висновком, апеляційний суд погодитись не може.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається, зокрема, у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа бере участь у справі через свого представника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до вимог ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції послався на Розділ XV Перехідних Положень Конституції України, згідно якого представництво у судах першої інстанції з 01 січня 2019 року здійснюється виключно адвокатами.

Так, у пункті 11 Розділу XV Перехідних Положень Конституції України зазначено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої ст. 1311 та ст. 1312 Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

При цьому, суд не звернув увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у ст. 61 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зі змісту поданої позовної заяви вбачається, що ціна позову становить 110 423 грн. 23 коп., що є значно меншим ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (192 100 грн.).

З матеріалів справи вбачається, що АТ КБ «Приватбанк» в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості.

На підтвердження своїх повноважень представник ОСОБА_2 додала до позовної заяви копію довіреності № 3415-К-Н-О від 09 серпня 2018 року, відповідно до якої, їй, як представнику, надано право представляти інтереси банку з наданням прав, передбачених законодавством для позивача, зокрема, подавати, підписувати, пред`являти та підтримувати позови в судах всіх інстанцій.

Вказана довіреність є чинною до 03 серпня 2019 року.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції не звернув увагу на вищезазначене, у зв`язку з чим постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки Фастівським міськрайонним судом Київської області ухвалу від 25 січня 2019 року постановлено з порушенням норм процесуального права, ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції в порядку, визначеному ст.379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2019 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: