Справа № 136/1818/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" жовтня 2019 р. м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д.Т., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення юридичного факту, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до суду із вищевказаною заявою, в якій просить суд встановити факт, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 01.02.1983 по 01.08.1992 працювала на посадах молодшого продавця, контролера касира, контролера магазину №108 Вінницького міського об`єднання «Продтовари».

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі судом встановлено, що дана заява не підлягає розгляду у порядку окремого провадження, з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність і прикладну значущість, і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Безспірність слід розуміти лише як відсутність спору про суб`єктивне матеріальне право, але не відсутність спору про існування факту, що встановлюється. Слід врахувати, що важливою є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, судом встановлено, що заінтересованою особою до страхового стажу заявника не зарахований період роботи з 01.02.1983 року по 01.08.1992 року у Вінницькому міському об`єднанні «Продтовари», оскільки відтиск печатки на звільненні є нечитабельним, що послугувало підставою для відмови у призначенні пенсії.

Пенсії за віком призначаються відповідно до Закону України від 09.07.2003р. № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058), Закону України №2148-VIII від 03.10.2017р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005р. №22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005р. №1566/11846.

Згідно з статтею 24 Закону №1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до 01.01.2004 року зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. А у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Судом встановлено, що органами Пенсійного фонду відмовлено заявникові у зарахуванні певного періоду роботи до її страхового стажу з причин не чіткості відбитку печатки у трудовій книжці, тобто запис у трудовій книжці наявний.

Суд приходить до висновку, що між сторонами існує спір про право щодо зарахування до стажу певних періодів роботи заявника.

В Узагальнені Верховного Суду України від 19.06.2013 року «Судова практика розгляду справи, що мають юридичне значення», де вказано, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо трудового стажу (для призначення пенсій та допомоги по тимчасовій непрацездатності, нарахування надбавок та інших пільг).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (зі змінами і доповненнями), у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчому судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

На підставі викладеного та враховуючи, що дана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд відмовляє у відкритті провадження за даною заявою, відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, та роз`яснює заявникові, що він має право подати позов на загальних підставах до адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.260, 293 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення юридичного факту.

Роз`яснити, що спір підсудний місцевому адміністративному суду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя Д.Т. Кривенко