Провадження №22-ц/812/1539/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 жовтня 2019 року м. Миколаїв

колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б. та Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Гавор В.Б.,

за участі: представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу №484/3878/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу, яку постановив Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області під головуванням судді Маржиної Тетяни Валеріївни о 13 годині 35 хвилині у приміщенні цього суду 19 липня 2019 року, повний текст якої складений в той же день, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за договором позики та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2018 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Позов мотивовано тим, що 04 травня 2015 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_4 надав ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1850000 доларів США, остання в свою чергу зобов`язалася повернути кошти в строк до 01 липня 2018 р. На підтвердження факту отримання грошових коштів відповідачем було надано позивачу розписку. Однак, після закінчення терміну, вказаного в розписці, відповідач позичені кошти не повернула та ухиляється від їх повернення.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_4 просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 1850000 доларів США, еквівалентом якої станом на 23 серпня 2018 р. є 51522500 грн., а також 8810 грн. судового збору.

У листопаді 2018 р. ОСОБА_3 надав суду заяву про вступ у справу в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору та про прийняття до розгляду його позовної заяви до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 04 травня 2015 р.

Ухвалою суду першої інстанції від 06 грудня 2018 р. до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, залучено ОСОБА_3 та прийнято його позовну заяву до розгляду, а також об`єднано її в одне провадження з первісним позовом.

Позов третьої особи мотивовано тим, що 28 березня 2016 р. Подільським районним судом м. Києва у справі № 758/4812/13-ц, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , було ухвалено рішення про стягнення з відповідачки на користь позивача боргу в сумі 2607033 грн. 20 коп., 3% річних в сумі 254132 грн. 17 коп., проценти від суми позики на рівні облікової ставки НБУ в сумі 1207734 грн. 91 коп., а всього - 4076222 грн. 48 коп. Постановою Апеляційного суду м. Києва від 21 березня 2018 р. рішення суду в частині визначення загальної суми стягнення було змінено шляхом зменшення загальної суми стягнення з 4076222 грн. 06 коп. до 3429406 грн. 06 коп. В решті рішення суду залишене без змін.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 03 листопада 2016 р. у справі №758/6175/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 ухвалено стягнути з відповідачки на користь позивача 3 % річних у розмірі 40077 грн. 82 коп. за період з 28 березня 2016 р. по 03 жовтня 2016 р., процентів від суми позики на рівні облікової ставки НБУ у розмірі 201845 грн. 85 коп. за період з 28 березня 2016 р. по 16 вересня 2016 р., судовий збір у розмірі 2 419 грн. 23 коп., а всього 244342 грн. 90 коп.

На даний час рішення набрали законної сили та знаходяться на примусовому виконанні у Центральному відділі ДВС у м. Миколаєві.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 46 ЗУ «Про виконавче провадження» вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги. У разі якщо стягнутої суми недостатньо для задоволення в повному обсязі всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми. Отже, як вказує ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , розуміючи безповоротність виконання рішення судів про стягнення з неї на його користь грошових коштів за рахунок реалізації на торгах її нерухомого майна, на яке накладено арешт в межах забезпечення позовів та примусового виконання рішень судів, фіктивно уклала з ОСОБА_4 договір позики, на підставі якого у неї виникла заборгованість перед ОСОБА_4 в розмірі 51522500 грн.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_3 просив визнати недійсним договір позики від 04 травня 2015 р., укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 липня 2019 р. позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики залишені без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що у підготовче судове засідання, призначене на 12 червня 2019 р., учасники справи не з`явились, у зв`язку із чим розгляд справи відкладено на 19 липня 2019 р. Про дату, час та місце розгляду справи учасники повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, наявні в матеріалах справи.

З часу перебування справи на розгляді у суді представник позивача за первісним позовом Макєєв Д.В. та позивач ОСОБА_3 неодноразово заявляли клопотання про відкладення розгляду справи з різних причин. Суд розцінює такі дії як затягування без поважних причин розгляду даної справи. Також суд вважає, що зазначені в заявах Макєєва Д.В. та ОСОБА_3 причини неявки в підготовчі засідання не є поважними.

Враховуючи, що позивач за первісним позовом ОСОБА_4 , його представник - адвокат Макєєв Д.В. та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, повторно не з`явились в підготовче засідання та не подали заяв про розгляд справи за їх відсутності, суд вважав за необхідне позови залишити без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права та просить її скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неодноразово відкладалося підготовче судове засідання з невідомих та незалежних від нього причин, ним кожного разу подавались клопотання про проведення підготовчого судового засідання за його відсутністю, а також підтверджені відповідними доказами клопотання про його відкладення. 19 липня 2019 р. за незалежних від нього причин не міг взяти участь у підготовчому засіданні, про що заздалегідь подав обґрунтоване клопотання, тому суд безпідставно розцінив його клопотання як затягування розгляду справи і не взяв до уваги раніше подане клопотання про проведення підготовчого засідання у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково із таких підстав.

Статтею 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, в тому числі, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції в силу положень ст. 379 ЦПК України є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики від 04 травня 2015 року в сумі 51 522 500 грн.

Ухвалою суду від 28 серпня 2018 року прийнято заяву до розгляду, відкрите провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 21 вересня 2018 року.

08 листопада 2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 про вступ у справу в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та про прийняти до розгляду його позовної заяви до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 04 травня 2015 року.

Ухвалою суду від 06 грудня 2018 року до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, залучено ОСОБА_3 ; прийнято його позовну заяву до розгляду і об`єднано її в одне провадження з первісним позовом, призначено підготовче судового засідання на 27 грудня 2018 року.

Після цього підготовче судове засідання неодноразово відкладалося, в тому числі через неявку учасників справи, зокрема, третьої особи ОСОБА_3 , а також через задоволення його клопотань, клопотань представників позивача за первісним позовом та відповідача ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи.

В підготовче судове засідання, призначене на 12 червня 2019 року, учасники справи не з`явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, у зв`язку із чим розгляд відкладено на 19 липня 2019 року. Про дату, час та розгляд справи учасники повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, наявні в матеріалах справи (том 2 а.с. 130, 131).

Залишаючи ухвалою від 19 липня 2019 року позовні заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач за первісним позовом ОСОБА_4 , його представник - адвокат Макєєв Д.В. та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, повторно не з`явились в підготовче засідання та не подали заяв про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, підставою залишення позовної заяви без розгляду є повторна неявка до суду позивача за умови його належного повідомлення про час та місце судового засідання та у разі неподання ним заяви про розгляд справи у його відсутність.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_3 , суд не звернув увагу, що ним двічі 24 травня 2019 року (том 2 а.с. 102) та 05 червня 2019 року (том 2 а.с. 110) подавались до суду заяви про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за його відсутності.

За такого у суду були відсутні підстави для залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_3 .

Щодо висновків суду про залишення без розгляду первісної позовної заяви, то колегія суддів погоджується з висновками суду в цій частині, враховуючи таке.

Згідно протоколу судового засідання (а.с. 105) у підготовчому судовому засіданні 24 травня 2019 року був присутній представник позивача ОСОБА_4 адвокат Макєєв Д.В., за його клопотанням судом оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 12 червня 2019 року.

У судове засідання 12 червня 2019 року позивач ОСОБА_4 та його представник адвокат Макєєв Д.В. не з`явилися (том 2 а.с. 122), про причини неявки суду не повідомили.

19 липня 2019 року представник ОСОБА_4 адвокат Макєєв Д.В. подав до суду заяву про відкладення розгляду справи, призначеного на 19 липня 2019 року, через його участь в той же день у Новомиргородському районному суді Кіровоградської області в судовому засіданні по іншій справі в якості представника учасника справи.

Позивач ОСОБА_4 будь-яких заяв щодо неможливості участі в судовому засіданні 19 липня 2019 року та заяв про розгляд справи у його відсутність не подавав.

Доводів неправильності висновків суду в частині залишення без розгляду первісної позовної заяви апеляційна скарга не містить. За такого колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суді в цій частині.

Наведене свідчить про те, що ухвала суду в частині залишення без розгляду позовної заяви третьої особи ОСОБА_3 постановлена судом з порушенням положень процесуального закону, а тому підлягає скасуванню в силу вимог п. 4 ст. 379 ЦПК України з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційним судом судове рішення не змінювалось та не ухвалювалось нове, відсутні передбачені ст. 141 ЦПК України підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 липня 2019 року в частині залишення без розгляду позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики скасувати, справу в цій частині направити до того ж суду для продовження розгляду.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Т.Б. Кушнірова

Ж.М. Яворська

_____________________________________________

Повний текст постанови складено 02 жовтня 2019 року