Справа №538/153/19
Провадження по справі №2/538/170/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Бондарь В.А., за участю секретаря судового засідання Криворучко В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Бербеницької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, про визнання права власності на майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області з вищевказаним позовом.

Позов мотивовано тим, що на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , який записано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) що видаються Лохвицькою райдержадміністрацією 02 січня 1997 року за № 5685 ОСОБА_2 І. має право на земельну частку (пай) розміром 4,23 в умовних кадастрових гектарах на території Бербеницької сільської ради Лохвицького району Полтавської області.

ОСОБА_1 був втрачений вказаний сертифікат, Державний акт на право власності на земельну ділянку позивач не отримував.

Інформаційним листом Лохвицької РДА № 01-24/1043 від 05.04.2018 року ОСОБА_1 було роз"яснено, що для вирішення питання реєстрації за ним права власності на земельну ділянку необхідно надати : викопіювання земельної ділянки, довідку з Бербеницької сільської ради щодо обмежень чи обтяжень щодо земельної ділянки, яка буде виділена в натурі.

Згідно інформаційного листа № 8 від 05.04.2018 року Бербеницької сільської ради ОСОБА_1 було повідомлено, що відповідно до проекту розташування земельних часток (паїв) в межах реформованого КСП ім. Чкалова та складання державних актів на право приватної власності на землю на території Бербеницької сільської ради в списках громадян власників земельних ділянок ОСОБА_1 не значиться.

Таким чином, позивач позбавлений реалізації свого права на земельну частку (пай), яке він має на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , а тому просить суд винести рішення, яким визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 4,23 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Бербеницької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, яке належить йому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , який записано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Лохвицькою райдержадміністрацією 02 січня 1997 року за № 5685.

В судове засідання позивач не з"явився, подав заяву про підтримання позовних вимог, справу просить розглядати без його участі.

Відповідач, Бербеницька сільська рада Лохвицького району Полтавської області, на розгляд справи не направила свого представника, але надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі її представника, проти позову заперечують.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь -якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , який записано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Лохвицькою райдержадміністрацією 02 січня 1997 року за № 5685 ОСОБА_1 має право на земельну частку (пай) розміром 4,23 в умовних кадастрових гектарах на території Бербеницької сільської ради Лохвицького району Полтавської області.

Згідно наданої інформації відділом у Лохвицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 26.05.2017 року, відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Лохвицькою райдержадміністрацією 02.01.1997 року за № 5685 на прізвище ОСОБА_1 зареєстровано та видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 розпайованого КСП ім. Чкалова Бербеницької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, розміром 4,23 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Підстава видачі : розпорядження Лохвицької райдержадміністрації від 12.12.1996 року № 561.

Як встановлено, ОСОБА_1 був втрачений вказаний сертифікат, а Державний акт на право власності на земельну ділянку позивач не отримував.

Інформаційним листом Лохвицької РДА № 01-24/1043 від 05.04.2018 року ОСОБА_1 було роз"яснено, що для вирішення питання реєстрації за ним права власності на земельну ділянку необхідно надати : викопіювання земельної ділянки, довідку з Бербеницької сільської ради щодо обмежень чи обтяжень щодо земельної ділянки, яка буде виділена в натурі.

Згідно інформаційного листа № 8 від 05.04.2018 року Бербеницької сільської ради ОСОБА_1 було повідомлено, що відповідно до проекту розташування земельних часток (паїв) в межах реформованого КСП ім. Чкалова та складання державних актів на право приватної власності на землю на території Бербеницької сільської ради в списках громадян власників земельних ділянок ОСОБА_1 не значиться.

Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно до ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Захист прав на отримання земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону здійснюється в порядку ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності - шляхом пред`явлення позову про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на підставах, що не заборонені законом.

Як встановлено, ОСОБА_1 безпідставно позбавлений реалізації свого права на земельну частку (пай), яке він має на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , а тому з огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 18, 76, 206, 247, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 3, 319, 392 ЦК України, п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Бербеницької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, про визнання права власності на майно - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) право на земельну частку (пай) розміром 4,23 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на території Бербеницької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, яке належить йому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , який записано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Лохвицькою райдержадміністрацією 02 січня 1997 року за № 5685.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Лохвицького

районного суду Полтавської області В.А. Бондарь