Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4257/18
Р І Ш Е Н Н Я

11 лютого 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.

при секретарі Бузун Л.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_3 звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим був укладений договір № б/н від 26 лютого 2010 року, згідно якого отримала кредит в розмірі 16000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку». Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Також вказує, що ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Між тим, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору та норм ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав.

У звязку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач, станом на 13 травня 2018 року має заборгованість 56651 грн. 23 коп..

Просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 56 651 грн. 23 коп., а також судові витрати в розмірі 1 762 грн. 00 коп.

Заочним рішенням від 9 серпня 2018 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені в повному обсязі.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення задоволено. Скасовано заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 9 серпня 2018 року. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» позовні вимоги підтримал та просила їх задовольнити в повному обсязі. Додатково зазначила, що Умовами та правилами не передбачено обовязку банку вчинення досудового врегулювання спору. Проте, службою банку проводиться робота з боржниками, їм повідомляють про необхідність погашення заборгованості та пропонують здійснити це в добровільному порядку, до звернення банком до суду з відповідним позовом.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що відповідач позов визнає частково. Так, нею було підписано заяву на отримання кредиту, що є по суті договором приєднання. Проте вважає, що банк був зобовязаний вчинити заходи досудового врегулювання спору та врахувати її життєві обставини, а саме, що відповідач є матірю одиначкою, має на утриманні неповнолітню дитину, втратила місце роботи. А тому вважає, що банк повинен був запропонувати їй здійснити реструктуризацію боргу.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_3 звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим був укладений договір № б/н від 26 лютого 2010 року відповідно до якого, останній отримав кредит у розмірі 16000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Банк керується п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4. Договору щодо встановлення та зміни кредитного ліміту. Відповідач при укладнні договору дав згоду , щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішення та ініціативою банку.

Позивач вказує, що вони свої зобовязання за договором та угодою виконали в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 договору надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використанні, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди банку.

Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 договору надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.5.6. на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту оплати винагороди банку.

На підставі п.2.1.1.12.2 договору сплату процентів за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих процентів.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов оговору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що відповідач не визнає суму заборгованості, проте не надав суду жодного доказу на спростування здійсненого нарахування заборгованості позивачем.

Проте у суду немає сумнівів в правильності здійснених нарахувань, оскільки позивачем було надано суду виписку з особової картки ОСОБА_3 за період з 1 лютого 2010 року по 23 жовтня 2018 року, з якої вбачається, що боржником використовувались кредитні кошти, проте було допущено не вчасне та не в повному розмірі повернення кредитних коштів, що призвело до виникнення заборгованості за кредитом.

Таким чином, судом було достовірно встановлено, що кредитні кошти відповідач отримала, а свої зобовязання щодо повернення кредиту не виконала, порушивши умови своїх зобовязань.

Статтею 526 ЦК України передбачає, що зобовязання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору.

Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Так, станом на 13 травня 2018 року ОСОБА_3 має заборгованість 56 651 грн. 08 коп., з яких: 15 976 грн. 18 коп. тіло кредиту; 15 117 грн. 43 коп. нараховано відсотків за користування кредитом; 22 383 грн. 75 коп. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 2 673 грн. 87 коп. - штраф (процентна складова).

Вказаний розрахунок предстанвиком відповідача в судовому засіданні не спростований.

Окремо слід зазначити, що суд погоджується з доводами представника позивача, про те, що Банк не зобовязаний здійснювати заходи досудового врегулювання даної категорії спорів, а виключно має право на розгляд заяв боржників про здійснення реструктуризації боргів у звязку із наявністю в них виключних обставин, якщо це не передбачено умовами укладеного між сторонами договору.

На основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_3. на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк» слід стягнути судовий збір в сумі 1 762 грн. 00 коп..

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 3, 6, 15, 16, 256-258, 260, 261, 263, 267, 509, 526, 546, 549-551, 610, 611, 616, 624, 625, 627, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 265, 268, 273, 274, 277, 279, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (, рах. № 3111, МФО 305299, 01001 м.Київ вул.Грушевського, 1,Д) борг за кредитним договором в сумі 56651 грн. 23 коп., судові витрати в сумі 1762 грн. 00 коп., а всього: 58413 грн. 23 коп..

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Вступна та резолютивна частини рішення суду оголошені в усдовому засіданні 11 лютого 2019 року, повне судове рішення виготовлено 21 лютого 2019 року.

Головуючий: ОСОБА_4