Справа №652/1031/18
_________________2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року Високопільський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді - Дригваль В.М.,

за участю секретаря - Гапич В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду смт.Високопілля, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, -

В С Т А Н О В И В:

До Високопільського районного суду Херсонської області звернулася ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 , про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, уточнивши позовні вимоги, які викладені в новій редакції(на а.с.130-133), про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся - ОСОБА_3 . Відповідно до свідоцтва про її народження її батьками були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . 19.01.1985 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було зареєстровано шлюб, у зв`язку з чим її прізвище було змінено з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ». Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, між її мамою - ОСОБА_10 та її батьком ОСОБА_4 було укладено шлюб, у зв`язку з чим, її матір змінила прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_10 ». Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, щодо підтвердження дошлюбного прізвища, її бабусею - ОСОБА_3 було укладено шлюб з ОСОБА_13 , у зв`язку з чим, її бабуся змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 ». Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.2016 року, після смерті її матері ОСОБА_5 , нею було успадковане майно померлої матері, а саме: земельну ділянку, яка розташована на території Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області, площею 4,677 га. А також зазначила про те, що за життя ОСОБА_3 , на праві приватної власності, належала земельна ділянка площею 4,7371 га., кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована на території Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області. При цьому, згідно з довідкою Зарічненської сільської ради №02-36/10 від 11.01.2018 року, позивач зареєстрована в АДРЕСА_1 та згідно довідки Зарічненської сільської ради №02-36/431, ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала до дня своєї смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на території Зарічненської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 аналогічна інформація міститься в Домогосподарській книзі. Отже, вважає, що у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, належним чином прийняла спадщину, що залишилася після смерті її бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також зазначила, що вона є спадкоємцем майна ОСОБА_3 за правом представлення, так як її матір ОСОБА_1 померла раніше її бабусі, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так, після смерті її бабусі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою оформлення спадщини, вона звернулася до Високопільської державної нотаріальної контори із відповідною заявою, але листом державного нотаріуса від 04.02.2017 року було зазначено, що за її заявою було заведено спадкову справу, після померлої ОСОБА_3 та нотаріусом її повідомлено, що свідоцтво про право на спадщину за законом не може бути видано, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку та рекомендовано звернутися до суду. На виконання таких рекомендацій, вона звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. За результатами розгляду цивільної справи №652/127/17, Високопільським районним судом Херсонської області, було прийнято рішення про відмову у задоволенні позовної заяви на підставі того, що оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку було надано суду для огляду ОСОБА_2 . Крім того, зі змісту зазначеного рішення суду вбачається, що за життя ОСОБА_3 склала заповіт на ім`я ОСОБА_15 , однак останній належним чином не прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки не проживав разом з нею за однією адресою на день її смерті. А також ОСОБА_15 , на протязі шести місяців з моменту смерті ОСОБА_3 , не подав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини до дня своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_4 . Сам факт володіння ОСОБА_15 оригіналами заповіту та Державного акту на право приватної власності на землю, не констатує факту прийняття ним цієї спадщини та відповідно не породжує правових наслідків у питанні спадкування зазначеної земельної ділянки. Тому вона вважає, що ОСОБА_15 не прийняв у встановлений законом строк спадщину після смерті ОСОБА_3 , а відповідач ОСОБА_2 не мала правових підстав успадковувати земельну ділянку, яка за життя належала ОСОБА_3 , внаслідок чого свідоцтво про право на спадщину за заповітом підлягає визнанню недійсним за рішенням суду. Просить суд, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 18.07.2017 року державним нотаріусом Високопільської державної нотаріальної контори, Чорноус Ольгою Федорівною на ім`я ОСОБА_2 про спадкування земельної ділянки розташованої на території Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області, площею 4,7371 гектарів, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1 , зареєстроване в реєстрі за №464.

Представники позивача ОСОБА_1, за довіреністю Марченко А.С. (а.с.26) та за довіреністю, адвокат Сагайдак Д.С.(а.с.36, 36 на звороті), в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять суд задовольнити їх в судовому порядку, при цьому представник позивача ОСОБА_18 додатково звертає увагу суду про те, що у справі є довідки Зарічненської сільської ради, відомості яких взаємовиключають інформацію про те, де саме на день смерті проживала ОСОБА_3 , оскільки в одні довідці зазначено, що разом з ОСОБА_1 , в іншій зазначено, що разом з ОСОБА_15 , але із листа КЗ «Високопільський територіальний центр соціального обслуговування», ОСОБА_3 проживала на день смерті у будинку одиноких, престарілих громадян. Але все ж таки, вважає, що оскільки ОСОБА_15 фактично не прийняв спадщину, то право на отримання спадщини має за право представлення ОСОБА_1 , а тому видане свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_2 не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванні в судовому порядку.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила у задоволенні позовних вимог, зазначивши при цьому, що ОСОБА_3 останні кілька років перед своєю смертю проживала разом із її батьками, оскільки її батько ОСОБА_15 доводився ОСОБА_3 рідним племінником. Також повідомила, що останнім часом, перед смертю ОСОБА_3 , її батько, внаслідок погіршення стану здоров`я, вже не мав змоги належним чином доглядати за нею, тому ОСОБА_3 приблизно з грудня 2010 року та до моменту її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала в будинку престарілих КЗ «Високопільський територіальний центр соціального обслуговування» де і померла. Також зазначила, що причиною того, що її батько ОСОБА_15 не зміг звернутися до нотаріальної контори для прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом є те, що ОСОБА_1 відмовилася надавати йому свідоцтво про смерть ОСОБА_3 Таким чином, вважає, що нею прийнято спадщину після смерті її батька ОСОБА_15 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , в тому числі і на земельну ділянку за заповітом ОСОБА_3 , та при видачі свідоцтва про право на спадщину, в порядку спадкування за заповітом, нотаріус ніяких претензій до неї не пред`являла.

Заслухавши сторони, вивчивши та дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, судом встановлено:

- Із копії паспорта громадянина України (а.с.6-7) вбачається, що ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , в селі Зарічне Високопільського району Херсонської області, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , що також підтверджується довідкою Зарічненської сільської ради (а.с.20). Та має ІПН НОМЕР_2 (а.с.8).

- Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 27.01.2011 року (а.с.9) вбачається, що ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 90 років про, що Зарічненською сільською радою Високопільського району Херсонської області, зроблено відповідний актовий запис №02. Місце смерті: АДРЕСА_3 .

- Із копії свідоцтва про народження № НОМЕР_4 від 03.02.1965 року (а.с.10) вбачається, що ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , в селі Зарічне Великоолександрівського району Херсонської області та її батьками зазначено: батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_5 .

- Із копії свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_5 від 19.01.1985 року (а.с.11) вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , уклали шлюб 19 січня 1985 року, зареєстрований Зарічненською сільською радою Високопільського району Херсонської області, про що складно відповідний актовий запис №01. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_1 ».

- Із копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с.12) вбачається, що ОСОБА_20 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 та її батьками зазначено: батько - відомості відсутні, мати - ОСОБА_3 .

- Із копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо державної реєстрації шлюбу (а.с.13) вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , уклали шлюб 13.10.1964 року про, що виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області здійснено відповідний актовий запис №14. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_1 ».

- Із копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.14) вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_13 , зареєстрували шлюб 18.05.1957 року, про що виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області, здійснено відповідний актовий запис №10. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_3 ».

- Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.15) вбачається, що ОСОБА_1 , після смерті своєї матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняла спадщину, яка складається із земельної ділянки, що розташована на території Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області, площею 4,6770 га., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_6 та відповідно є власником зазначеної земельної ділянки (а.с.16).

- Із копії державного акту серії НОМЕР_7 від 29.10.2002 року (а.с.17) вбачається, що ОСОБА_3 належала на праві приватної власності земельна ділянка загальною площею 4,73 га., розташованої на території Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

- Із копії заяви від 07.12.2016 року (а.с.18) вбачається, що ОСОБА_1 звернулася із заявою до державного нотаріуса Високопільської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, після смерті її бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Листом державного нотаріуса від 04.02.2017 року ОСОБА_1 повідомлено про те, що свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку не може бути видано, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу (а.с.19).

- Із копії довідки Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області №02-36/431 (а.с.21) вбачається, що дійсно разом з ОСОБА_1 проживала бабуся ОСОБА_3 до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на території Зарічненської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 та вели спільне господарство. Довідка видана сільським головою ОСОБА_21 Також, відповідно до копії по господарської книги (а.с.58), ОСОБА_3 до дня своєї смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) була зареєстрована в АДРЕСА_1 .

- Із копії рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 02.06.2017 року (а.с.22-23) вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Так, за результатами розгляду цивільної справи №652/127/17, Високопільським районним судом Херсонської області, було прийнято рішення про відмову у задоволенні позовної заяви на підставі того, що оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку було надано суду для огляду ОСОБА_2 . Також рішенням суду встановлено, що за життя ОСОБА_3 склала заповіт на ім`я ОСОБА_15 , яким заповіла йому все своє майно, права та обов`язки, однак останній належним чином не прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки він помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

- Із копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно… (а.с.24) вбачається, що за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області, площею 4,7371 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1 . Підставою виникнення права власності зазначено: свідоцтво про право на спадщину за заповітом №464 від 18.07.2017 року.

- Із копії довідки Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області від 22.07.2011 року №209 (а.с.47) вбачається, що зазначена довідка видана Високопільській державній нотаріальній конторі в тім, що ОСОБА_3 , дійсно до дня смерті проживала в АДРЕСА_4 . Разом з нею проживав племінник ОСОБА_15 .

- Із листа КЗ «Високопільський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» від 08.02.2019 року № 37/01-17 (а.с.65) вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дійсно проживала в стаціонарному відділенні КЗ «Високопільський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» з 02 грудня 2010 року (Наказ №13 від 02.12.2010 р.) та вибула у зв`язку зі смертю 26 січня 2011 року (Наказ №3 від 26.01.11 р.).

- Із копії спадкової справи №144-2016 р. (а.с.67-82) вбачається, що ОСОБА_1 07.12.2016 року звернулася із заявою до державного нотаріуса Високопільської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, після смерті її бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , але листом державного нотаріуса від 04.02.2017 року ОСОБА_1 повідомлено про те, що свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку не може бути видано, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу (а.с.80 на звороті). В матеріалах спадкової справи міститься копія довідки Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області, датована 05.08.2016 роком №02-36/431 про те, що дійсно разом з ОСОБА_1 проживала бабуся ОСОБА_3 до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на території Зарічненської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 та вели спільне господарство. Довідка видана сільським головою Худоба Ю.А. (а.с.21, 72 на звороті).

- Із копії спадкової справи №148-2013 р. (а.с.83-123) вбачається, що ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори із заявами від 09.08.2013 року та 20.02.2014 року. Відповідно до поданих заяви отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки за життя її батько ОСОБА_15 залишив на її ім`я заповіт, посвідчений Зарічненською сільською радою 04.11.2011 року, за реєстром №83, яким останній заповів своїй донці ОСОБА_2 усе своє майно, майнові права та обов`язки (а.с.88 на звороті). Крім того, ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.122), складеного ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_15 (а.с.115 на звороті), на підстав якого ОСОБА_2 успадкувала земельну ділянку, яка розташована на території Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області, площею 4,7371 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1 . Зазначена земельна ділянка належала ОСОБА_3 , на праві приватної власності на землю, згідно державного акту серії НОМЕР_7 від 29.10.2002 року (а.с.116). Також в матеріалах спадкової справи міститься довідка №209 від 22.07.2011 року, видана Зарічненською сільською радою Високопільського району Херсонської області на запит Високопільської державної нотаріальної контори, з якої вбачається, що ОСОБА_3 , дійсно до дня смерті проживала в АДРЕСА_4 . Разом з нею проживав племінник ОСОБА_15 (а.с.115).

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши доводи позивача та її представників, заслухавши думку відповідача щодо предмета спору, проаналізувавши характер правовідносин, які виникли між сторонами та оцінивши докази на підтвердження та заперечення позовних вимог, з точки зору їх належності, допустимості та повноти, суд приходить, до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , є рідною бабусею ОСОБА_1 (позивач у справі). За життя ОСОБА_3 склала заповіт (а.с.115 на звороті) на ім`я ОСОБА_15 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.87). Позивач, після смерті своєї бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9) з метою отримання спадщини за законом звернулася із заявою до Високопільської державної нотаріальної контори з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, але нотаріусом їй було повідомлено, що зазначене свідоцтво не може бути видано, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу на дану земельну ділянку та рекомендовано звернутися до суду (спадкова справа №144-2016 р., а.с.67-82). В подальшому, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. За результатами розгляду цивільної справи №652/127/17, Високопільським районним судом Херсонської області, було прийнято рішення про відмову у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 на підставі того, що оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, було надано суду для огляду ОСОБА_2 . Також в ході судового розгляду зазначеної справи встановлено, що за життя ОСОБА_3 склала заповіт на ім`я ОСОБА_15 , яким заповіла йому все своє майно, права та обов`язки, однак останній належним чином не оформив спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки, як пояснила в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 , ОСОБА_22 не надала для оформлення свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , а також те, що мав вади зі здоров`ям та в подальшому помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.22-23).

Таким чином, позивач, звертаючись з даним позовом про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним, посилається на те, що вона на момент смерті проживала з померлою ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , підтверджуючи даний факт довідкою Зарічненської сільської ради (а.с.21), яка датована 05.08.2016 роком №02-36/431, за підписом сільського голови Худоба Ю.А., а також копією домогосподарської книги де також зазначено, що ОСОБА_3 до дня своєї смерті була зареєстрована у зазначеному житловому будинку. На підставі чого, позивач вважає, що у відповідності до ст.ст.1266, 1268 ЦК України, належним чином прийняла спадщину, що залишилася після смерті своєї бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також, позивач зазначає, що вона є спадкоємцем майна ОСОБА_3 за правом представлення, так як її мати, ОСОБА_1 , померла раніше її бабусі, а саме: 04.02.2003 року, звертаючи увагу на те, що як вона вважає, що ОСОБА_15 після смерті ОСОБА_3 не прийняв спадщину у встановлений законом строк, а тому відповідач ОСОБА_2 не мала правових підстав успадковувати земельну ділянку, яка за життя належала ОСОБА_3 , внаслідок чого свідоцтво про право на спадщину за заповітом підлягає визнанню недійсним.

Разом з тим, суд критично ставиться до наданих позивачем довідок із сільської ради та копії домогосподарської книги про підтвердження факту проживання позивача та ОСОБА_3 за однією адресою та ведення спільного господарства, у розумінні ст.81 ЦПК України, оскільки такі докази є неналежними та недопустимими, так як спростовуються іншими доказами, що є в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні. Так, на запит суду, відповідно до листа КЗ «Високопільський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» від 08.02.2019 року № 37/01-17 (а.с.65) з`ясовано, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дійсно проживала в стаціонарному відділенні КЗ «Високопільський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» з 02.12.2010 року (Наказ №13 від 02.12.2010 р.) та вибула у зв`язку зі смертю 26.01.2011 року (Наказ №3 від 26.01.2011 р.). Крім того, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_15 також проживав разом з ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_4 , що підтверджено і відповідачем ОСОБА_2 в судовому засіданні, при цьому ОСОБА_15 являється племінником ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області №209 від 28.07.2011 року (а.с.115), яка зокрема міститься в матеріалах спадкової справи №148-2013 р. та яка була надана на запит Високопільської державної нотаріальної контори, за підписом сільського голови Яковлева А.Я. Крім того, відповідачем ОСОБА_2 в судовому засіданні було надано пояснення про те, що ОСОБА_3 проживала разом з її батьками та батько, ОСОБА_15 , доглядав за ОСОБА_3 , так як остання хворіла, але з часом ОСОБА_15 також захворів та не міг дбати про свою тітку, у зв`язку з чим ОСОБА_3 було влаштовано до КЗ «Високопільський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)».

А тому, за таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач зазначаючи про те, що вона проживала на момент смерті зі своєю бабусею ОСОБА_3 , не підтвердила даний факт належними та допустимими доказами, а лише надала довідки та копію домогомподарської книги (а.с.21, 58), які підтверджують фактичну реєстрацію ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , але не фактичне місце проживання. А, отже ОСОБА_3 , на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходилася та проживала в КЗ «Високопільський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)», що підтверджується зазначеним вище доказом, а тому на момент смерті проживала в центрі соціального обслуговування смт.Високопілля Херсонської області, що зазначено у свідоцтві про смерть (а.с.9), тобто на момент смерті ОСОБА_3 не проживала, а ні з ОСОБА_1 , а ні з ОСОБА_15 .

Таким чином, суд не вбачає підстав для визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним, виходячи з наступного.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р.: 16. При вирішенні спорів у зв`язку зі спадкуванням за заповітом суд повинен застосовувати правила глави 85 ЦК та враховувати, що заповідач, зокрема, має право: 1) призначити своїми спадкоємцями фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч.1 ст.1235 ЦК України).

Відповідно до вимог статей 1216-1218 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, ч.1. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті та згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно з вимогами ст.1251 ЦК України, ч.1. Якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1276 ЦК України, ч.1. Якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Згідно ст.1301 ЦК України, ч.1. Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Отже, враховуючи зазначені норми цивільного кодексу України, які регулюють правовідносини щодо спадкування за заповітом, суд приходить до обґрунтованого висновку, що відповідач ОСОБА_2 , в порядку спадкової трансмісії, після смерті свого батька ОСОБА_15 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на підставі заповіту складеного її батьком ОСОБА_15 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , в тому числі і на права померлого , в порядку спадкової трансмісії, за заповітом ОСОБА_3 , де спадкоємцем за даним заповітом був - ОСОБА_15 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , але не оформив своїх спадкових прав. Разом з тим, сам померлий ОСОБА_15 , за життя, також склав заповіт на ім`я своєї доньки ОСОБА_2 , яким заповів останній все своє майно, майнові права та обов`язки, тощо (а.с.88 на звороті), при цьому остання своєчасно звернулася після смерті батька із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, суд не вбачає, що свідоцтво на право спадкування за заповітом видане з порушенням норм чинного законодавства, а також, враховує, той факт, що заповіт складений ОСОБА_3 (а.с.115 на звороті) на день розгляду справи не скасований в судовому порядку та не визнаний недійсним, а тому відповідач прийняла спадщину у відповідності до вимог Глави 84 Цивільного кодексу України.

Крім того, позивачем в судовому засіданні взагалі не зазначено та не обґрунтовано підстави визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 липня 2017 року, зареєстроване у реєстрі за №464, видане на ім`я ОСОБА_2 . В зв`язку з чим, суд вважає позовну заяву необґрунтованою, такою, що не ґрунтується на належних та допустимих доказах, а також на вимогах закону, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

У відповідності до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати у справі покласти на позивача.

На підставі викладеного, ст.ст.1216-1218, 1223, 1233, 1251, 1268, 1276, 1301 ЦК України, п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (із змінами та доповненнями), керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 18, 80, 81, 89, ст.ст.141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину- відмовити у повному обсязі за необґрунтованістю.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або вручення.

Суддя В.М.Дригваль