Дата документу 21.05.2019 Справа № 310/2284/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №310/2284/17 Головуючий у 1 інстанції: Вірченко О.М.
Провадження № 22-ц/807/1087/19 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» травня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Бєлки В.Ю.,

секретар: Волчанова І.М..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 грудня 2018 року у справі за заявою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренка Романа Григоровича про встановлення способу виконання судового рішення, заінтересовані особи: стягувач ОСОБА_1 , боржник Міністерство інфраструктури України,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2018 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренко Р.Г. звернувся до суду із заявою про встановлення способу виконання судового рішення, заінтересовані особи: стягувач ОСОБА_1 , боржник Міністерство інфраструктури України.

В обґрунтування вимог зазначив, що в провадженні відділу перебуває виконавчий лист, виданий 13 грудня 2017 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт». 07 березня 2018 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по вказаному виконавчому листу.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 23 березня 2018 року № 19-О ОСОБА_1 було поновлено на посаді виконуючого обов`язки ДП «БМТП». 04 травня 2018 року на адресу боржника було направлено вимогу державного виконавця про внесення відповідного запису до трудової книжки ОСОБА_1 про поновлення на роботі. Листом від 31 травня 2018 року Міністерство інфраструктури України повідомило про відмову стягувача надати трудову книжку до служби управління персоналом, про що було складено відповідний акт.

Оскільки боржником рішення суду було виконано не в повному обсязі, державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника, яку рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 серпня 2018 року скасовано. 26 вересня 2018 року на адресу Міністерства, ДП «БМТП» та ОСОБА_1 було направлено вимогу державного виконавця, якою зобов`язано боржника вжити всіх заходів для повного та фактичного виконання рішення і внести до трудової книжки ОСОБА_1 відповідний запис. Останнього вказаною вимогою було зобов`язано з`явитися з трудовою книжкою 17 жовтня 2018 року та 22 жовтня 2018 року до служби управління персоналом порту, однак стягувач за викликом не з`явився та трудову книжку не надав.

Вважав, що дії ОСОБА_1 спрямовані на настання обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення, оскільки без його участі виконання рішення в повному обсязі не виявляється можливим.

На підставі зазначеного просив встановити порядок виконання виконавчого листа, виданого 13 грудня 2017 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт».

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 грудня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на запропонування ним способу виконання рішення суду, просить скасувати ухвалу суду та встановити наступний порядок дій боржника та державного виконавця при виконанні виконавчого листа №310/2284/17, виданого 13 грудня 2017 року Апеляційним судом Запорізької області:

- Міністерству інфраструктури України скасувати наказ №41-О від 18.05.2017 року в частині звільнення ОСОБА_1 19.04.2017 року від виконання обов`язків директора ДП «БМТП»,

- Міністерству інфраструктури України звільнити з посади в.о. директора ДП «БМТП» особу, яка займає робоче місце, на яке поновлюється ОСОБА_1

- Міністерству інфраструктури України скасувати наказ №20-О від 26.03.2018 року про припинення повноважень та звільнення ОСОБА_1 з посади в.о. директора ДП «БМТП»,

- допустити ОСОБА_1 до робочого місця в.о. директора з внесенням запису в його трудову книжку про поновлення на роботі.

Міністерство інфраструктури України подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає позовні вимоги та підстави позову, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, ОСОБА_1 не надавав трудову книжку, що унеможливлює внесення запису про поновлення на роботі, Міністерство інфраструктури України здійснило всі необхідні дії для виконання судового рішення.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходів з того, що спосіб виконання рішення про поновлення на роботі встановлений у рішенні Апеляційного суду Запорізької області від 05 грудня 2017 року та виконавчому листі, порядок виконання рішення суду визначений в ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження», при зверненні із поданням державним виконавцем не запропоновано спосіб виконання рішення суду, запропонований ОСОБА_1 порядок виконання фактично є самостійними вимогами.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що на підставі рішення Апеляційного суду Запорізької області від 05 грудня 2017 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області 13 грудня 2017 року було видано виконавчий лист про поновлення ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт».

07 березня 2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сидоренком Р.Г. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 55944382.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 23 березня 2018 року № 19-О ОСОБА_1 було поновлено на посаді виконуючого обов`язки ДП «БМТП».

04 травня 2018 року на адресу боржника було направлено вимогу державного виконавця про внесення відповідного запису до трудової книжки ОСОБА_1 про поновлення на роботі.

Листом від 31 травня 2018 року Міністерство інфраструктури України повідомило про відмову стягувача надати трудову книжку до служби управління персоналом, про що було складено відповідний акт.

26 вересня 2018 року на адресу Міністерства інфраструктури України, ДП «БМТП» та ОСОБА_1 було направлено вимогу державного виконавця, якою зобов`язано боржника вжити всіх заходів для повного та фактичного виконання рішення і внести до трудової книжки ОСОБА_1 відповідний запис. Останнього вказаною вимогою було зобов`язано з`явитися з трудовою книжкою 17 жовтня 2018 року та 22 жовтня 2018 року до служби управління персоналом порту, але на час звернення до суду рішення суду не виконано.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, встановлення чи зміна способу і порядку виконання судового рішення можлива лише за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), а також можливе у виняткових випадках і тоді, коли існують об`єктивні обставини, які існують насправді та не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, строки та в порядку, визначених у ньому.

Отже, такими обставинами не можуть бути такі, що мають суб`єктивний фактор.

Скаржником же не надано належних доказів існування таких виняткових випадків та виключних об`єктивних обставин.

Відповідно до ст.240-1 КЗпП України неможливість поновлення працівника на попередній роботі пов`язується лише з ліквідацією підприємства, установи, організації.

За приписами ст.367 ЦПК України в редакції, чинній на день ухвалення рішення суду про поновлення на роботі, та ст.235 КЗпП України рішення суду в частині поновлення на роботі незаконного звільненого працівника було допущено судом до негайного виконання.

Виконання рішення суду вважається закінченим з моменту фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акту органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення працівника.

Відповідно до вимог ст.65 Закону України "Про виконавче провадження" рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, законодавець пов`язує закінчення виконавчого провадження з видачею відповідного наказу про поновлення працівника на роботі, що також відображено в п.34 постанови Верховного суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06 листопада 1992 року, відповідно до якого рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим органом наказу про це.

Інших вимог щодо порядку та способу поновлення працівника на роботі чинне законодавство не містить.

Також суд першої інстанції вірно посилався на те, що в заяві про встановлення порядку виконання рішення суду державний виконавець не зазначив, яким чином суд повинен встановити порядок виконання рішення суду,

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону та висновків суду не спростовують.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що запропонований ОСОБА_1 спосіб фактично є самостійними вимогами, які не підлягають розгляду в порядку вирішення питання про встановлення порядку виконання рішення суду, з яким звернувся до суду державний виконавець.

Інші приведені в апеляційній скарзі доводи є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до незгоди з висновками суду.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 грудня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 24 травня 2019 року.

Головуючий

Судді: