Дата документу 22.02.2019 Справа № 336/505/18
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 336/505/18 Головуючий у 1 інстанції: Голубкова М.А.
провадження № 22-ц/807/1251/19
У Х В А Л А

22 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі судді-доповідача ОСОБА_1, при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Запорізької області Вознюка Юрія Миколайовича в інтересах держави на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Запорізька міська Рада про визнання прав власності на земельні ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, заступник прокурора Запорізької області Вознюк Ю.М. в інтересах держави подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 04 лютого 2019 року апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області Вознюка Ю.М. було залишено без руху у звязку із несплатою судового збору.

18 лютого 2019 року апелянтом було направлено до суд заяву про усунення недоліків апеляційної скарги разом із оригіналом платіжного доручення про сплату судового збору.

Отже, вказаний недолік апеляційної скарги був усунений.

Проте, при повторному вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за скаргою були встановлені інші вагомі недоліки апеляційної скарги, на що не було звернуто увагу в ухвалі Запорізького апеляційного суду від 04 лютого 2019 року.

Так, встановлено, що апелянтом не вмотивовано підстави для вступу в справу шляхом подання апеляційної скарги від імені держави в особі Запорізької міської ради.

Відповідно до ч. 4 статті 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 нового Закону "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Тобто, виходячи із зазначеної норми, органи місцевого самоврядування також повинні захищати інтереси держави, а якщо вони цього не роблять, то за них це може зробити прокурату-

ра.

Для забезпечення захисту інтересів держави прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в

судовому провадженні відповідного субєкта владних повноважень, який відсутній або всупереч

вимог закону не здійснює захисту чи робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним субєктом і які є підставами для звернення до суду.

Так виключною підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, яке підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомлення прокурора на адресу відповідного субєкта владних повноважень про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від субєкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

Крім того, підставою для представництва прокурором інтересів держави має бути наявність порушень або загрози порушень цих самих інтересів.

Проте, в апеляційній скарзі прокурором необґрунтовано, в чому саме полягає порушення інтересу держави, задля захисту якого прокурор подає апеляційну скаргу, адже в змісті апеляційної скарги йдеться лише про порушення інтересів територіальної громади, представником якої є Запорізька міська рада, залучена до участі в якості третьої особи.

Крім того, на одну із земельних ділянок мається право власності, що посвідчується Державним актом про право власності, тому вона є приватною власністю фізичної особи і не належить ані до державної, ані до комунальної власності, але прокурор не наводить, який державний інтерес порушується в такому разі.

В матеріалах справи міститься лист від 28.01.2019 року, адресований Запорізькій міській раді, в якому заступником прокурора Запорізької області повідомляється про подачу ним апеляційної скарги на рішення суду в цій справі в інтересах держави в особі Запорізької міської ради (а.с. 85).

Проте, до апеляційної скарги не долучено відомостей про отримання цього листа третьою особою та її відповіді, з якої вбачалася б необхідність вступу у справу прокурора.

Відсутність цих відомостей позбавляє суд можливості пересвідчитись, що Запорізька міська рада не заперечує проти захисту інтересів держави у такий обраний прокуратурою спосіб, переклавши ці повноваження на прокурора, а також, що вона сама позбавлена можливості це зробити.

З урахування вищевикладеного, апелянту необхідно:

- надати письмову відповідь ЗМР на лист заступника прокурора Запорізької області Вознюка Ю.М. від 28.01.2019 року для перевірки обґрунтованості звернення з апеляційною скаргою замість органу місцевого самоврядування;

- як цей орган покликаний охороняти державні інтереси, будучи органом місцевого самоврядування, чим законодавчо це передбачено у даній ситуації;

- обґрунтовано вмотивувати наявність підстав для представництва саме інтересів держави, або навести, чим законодавчо передбачено звернення прокурора в інтересах територіальної громади.

На підставі ст.ст. 185, 357 ЦПК України апеляційну скаргу необхідно повторно залишити без руху і надати апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Запорізької області Вознюка Юрія Миколайовича в інтересах держави на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2018 року залишити без руху.

Надати апелянту строк терміном десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали для надання до суду апеляційної інстанції уточненої апеляційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали, а також копій апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи, попередивши, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута апелянту відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Суддя Запорізького

апеляційного суду ОСОБА_1