№ 201/1556/19
провадження 2-о/201/61/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Плевако О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення юридичного факту постійного проживання і знаходження на утриманні, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07 лютого 2019 року звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту постійного проживання з чоловіком і знаходження на його утриманні. Заявник у своїй заяві та з представником посилаються на те, що вона ( ОСОБА_1 ) перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 і мешкала з ним разом по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ; на протязі багатьох років заявник з чоловіком мешкали в Донецькій області, АДРЕСА_1 та отримували пенсію за віком, а оскільки пенсія чоловіка була більшою за її пенсію, то вона (заявник) знаходилася на утриманні свого чоловіка. Після переходу м. Торез до тимчасово незаконно окупованої території Донецької області заявник з чоловіком переїхали мешкати до міста Дніпра як внутрішньо переміщені особи та стали мешкати в квартирі їх сина в АДРЕСА_2 , підтверджується наданими документами.

Згідно ч. З ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до п. 1.1. Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок) заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Пунктом 2.3. Порядку встановлено, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються відповідні документи.

У зв`язку з тим, що заявник знаходилася на утриманні свого чоловіка - ОСОБА_2 , вона відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має право перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Однак, через те, що вони з чоловіком досі зареєстровані у м. Торез Донецької області, але фактично з серпня 2014 року проживали у м. Дніпрі, заявник не має можливості надати до Пенсійного фонду України повного пакету документів, які є обов`язковими при подачі заяви про перехід на пенсію чоловіка у зв`язку із втратою годувальника, а саме: довідку про склад сім`ї, документи, що підтверджують місце проживання (реєстрації) та документ про перебування на утриманні померлого чоловіка.

В теперішній час у зв`язку з необхідністю упорядкування документів з метою отримання належної пенсії заявник звернувся до заінтересованої особи з заявою про це, але на її звернення відповідь не надійшла взагалі, а потім була про неможливість вказаного з рекомендацією з цим питанням звернутися до суду. У зв`язку з зазначеною обставиною на теперішній час заявник не має змоги належним чином упорядкувати і оформити свої ж документи.

З огляду на наведене, ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з даною заявою з метою встановити фактичне проживання з чоловіком однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки встановлення даного юридичного факту для неї має велике значення задля реалізації її законних прав. Заявник у своїй заяві просила суд встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з її чоловіком - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час його смерті за адресою: АДРЕСА_2 , задовольнивши заяву.

Представник заінтересованої особи ГУ Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке міститься в матеріалах справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. В письмовому зверненні до суду погодились з заявою і просили справу розглянути без їх участі за наявними матеріалами і рішення винести по закону на розсуд суду. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності представника вказаної заінтересованої особи згідно ст. 223 ЦПК України.

З`ясувавши думку заявника, його представника і заінтересованої особи, перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені та добуті докази, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом в судовому засіданні встановлено, що дійсно ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 і мешкала з ним разом по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ; на протязі багатьох років заявник з чоловіком мешкали в АДРЕСА_1 та отримували пенсію за віком, а оскільки пенсія чоловіка була більшою за її пенсію, то вона (заявник) знаходилася на утриманні свого чоловіка. Після переходу м. Торез до тимчасово незаконно окупованої території Донецької області заявник з чоловіком переїхали мешкати до міста Дніпра як внутрішньо переміщені особи та стали мешкати в квартирі їх сина в АДРЕСА_2 , підтверджується наданими документами.

Згідно ч. З ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до п. 1.1. Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок) заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Пунктом 2.3. Порядку встановлено, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються, зокрема, наступні документи: - п.п. З п. 2.3. довідка про склад сім`ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником (за наявністю), п.п. 8 п. 2.3. документи про місце проживання (реєстрації), - п.п. 9 п . 2.3 . документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Згідно п. 2.11. Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У зв`язку з тим, що заявник знаходилася на утриманні свого чоловіка - ОСОБА_2 , вона відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має право перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Однак, через те, що вони з чоловіком досі зареєстровані у м. Торез Донецької області, але фактично з серпня 2014 року проживали у м. Дніпрі, заявник не має можливості надати до Пенсійного фонду України повного пакету документів, які є обов`язковими при подачі заяви про перехід на пенсію чоловіка у зв`язку із втратою годувальника, а саме: довідку про склад сім`ї, документи, що підтверджують місце проживання (реєстрації) та документ про перебування на утриманні померлого чоловіка.

В теперішній час у зв`язку з необхідністю упорядкування документів з метою отримання належної пенсії заявник звернувся до заінтересованої особи з заявою про це, але на її звернення відповідь не надійшла взагалі, а потім була про неможливість вказаного з рекомендацією з цим питанням звернутися до суду. У зв`язку з зазначеною обставиною на теперішній час заявник не має змоги належним чином упорядкувати і оформити свої ж документи, тому вимушена була звертатися з заявою до суду.

Суд вважає вимоги заяви обґрунтованими, виходячи з наступного.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

Згідно із ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення подається до суду за місцем її проживання.

ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 і мешкала з ним разом по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ; на протязі багатьох років заявник з чоловіком мешкали в АДРЕСА_1 та отримували пенсію за віком, а оскільки пенсія чоловіка була більшою за її пенсію, то вона (заявник) знаходилася на утриманні свого чоловіка. Після переходу м. Торез до тимчасово незаконно окупованої території Донецької області заявник з чоловіком переїхали мешкати до міста Дніпра як внутрішньо переміщені особи та стали мешкати в квартирі їх сина в АДРЕСА_2 , підтверджується наданими документами.

Згідно ч. З ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

У зв`язку з тим, що заявник знаходилася на утриманні свого чоловіка - ОСОБА_2 , вона відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має право перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Однак, через те, що вони з чоловіком досі зареєстровані у м. Торез Донецької області, але фактично з серпня 2014 року проживали у м. Дніпрі, заявник не має можливості надати до Пенсійного фонду України повного пакету документів, які є обов`язковими при подачі заяви про перехід на пенсію чоловіка у зв`язку із втратою годувальника, а саме: довідку про склад сім`ї, документи, що підтверджують місце проживання (реєстрації) та документ про перебування на утриманні померлого чоловіка.

В теперішній час у зв`язку з необхідністю упорядкування документів з метою отримання належної пенсії заявник звернувся до заінтересованої особи з заявою про це, але на її звернення відповідь не надійшла взагалі, а потім була про неможливість вказаного з рекомендацією з цим питанням звернутися до суду. У зв`язку з зазначеною обставиною на теперішній час заявник не має змоги належним чином упорядкувати і оформити свої ж документи, тому вимушена була звертатися з заявою до суду.

В судовому засіданні знайшли своє належне підтвердження викладені заявником обставини, сама по собі відсутність певних документів, передбачених вказаним Порядком, за таких обставин не може бути підставою для відмови в задоволенні цієї заяви, оскільки вони спростовуються наданими доказами та матеріалами справи.

Статтями 15, 16, 18 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд може захистити цивільне право способом, що встановлений договором або законом.

Вимоги до доказів встановлені ст. 77 ЦПК України, якою встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заявник заперечує будь-які домовленості і зобов`язання стосовно заінтересованої особи по можливим незаконним (з точки зору вказаної особи) діям відносно нього, предмета спору, а заінтересована особа цього не довела, можливе твердження вказаної особи про наявність будь-яких інших зобов`язань або неправомірності стосовно нього є припущенням.

Не може суд прийняти до уваги можливе не погодження з вимогами в частині їх обгрунтованості, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджуються.

При таких обставинах суд вважає, що оскільки всі інші дані в свідоцтвах, паспорті, довідках та інших документах заявника повністю співпадають з встановленими судом даними, зазначеними у заяві, довідках заявника та інш., спору про право фактично немає, вищезазначені документи на назване право в передбаченому законом порядку не оспорені суд вважає можливим заяву задовольнити та встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з її чоловіком - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час його смерті за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином обставини заяви знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового засідання і підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 15, 16, 186 182 ЦК України, ст. 4, 5, 18, 43, 49, 76-81, 84, 89, 258, 259, 263-265, 268, 293, 315, 319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з її чоловіком - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час його смерті за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний тест рішення складено 21 травня 2019 року.

Суддя -