ПОСТАНОВА

Іменем України

12 лютого 2019 року м. Кропивницький

справа № 396/746/17

провадження № 22-ц/4809/18/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів: Письменного О.А., Черненка В.В.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21 серпня 2017 року, у складі головуючого судді Шепетька В.І., за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Відділ РАЦС Новоукраїнського районного управління юстиції ГТУЮ у Кіровоградській області, Служба у справах дітей виконкому Новоукраїнської міської ради про встановлення батьківства,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду, в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_3 про встановлення батьківства.

В обґрунтування позову посилалася на те, що є прийомною матір'ю неповнолітнього ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Новоукраїнської РДА №521-р від 11.12.2013 року.

Біологічна мати дитини ОСОБА_2 - ОСОБА_4 проживала у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_5 у 2006-2008 роках, від яких у них народився син, але відомості про батька внесені до актового запису про народження дитини у порядку ч.1 ст.135 СК України, оскільки біологічний батько ОСОБА_5 відмовився подати заяву про реєстрацію батьківства.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, на час смерті він вже не проживав із ОСОБА_4, його поховання здійснював рідний брат - відповідач ОСОБА_3, який отримав спадщину після його смерті.

Позивач вважає, що отримання відповідачем спадщини після смерті ОСОБА_5 порушує право її підопічного неповнолітнього ОСОБА_6 на отримання спадщини як спадкоємця першої черги після смерті його біологічного батька.

Просила суд визнати ОСОБА_5, який помер рідним батьком - ОСОБА_2

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21 серпня 2017 року відмовлено у задоволенні позову у зв'язку із недоведеністю позовних вимог.

Не погоджуючись із рішенням суду позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати. Вважає, що рішення було ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення підлягає скасуванню. Зазначає, що судом не взято до уваги покази свідка ОСОБА_4, яка є біологічною матір'ю ОСОБА_2 і знає хто батько дитини. Вказує, що посилання в рішенні на той факт, що ОСОБА_5 не міг мати дітей та мав фізіологічні вади, не доведено жодним доказом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача та його представника, пояснення представника Новоукраїнської міської ради, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації від 11 грудня 2013 року №521 - р прийомними батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (том 1 а.с.9).

Біологічною матір'ю ОСОБА_2 є - ОСОБА_4, відомості до актового запису про народження якого внесені на підставі ч.1 ст.135 СК України (том 1 а.с.5,6).

Рішенням Новоукраїнського районного суду від 09.09.2013 року ОСОБА_4 позбавлена батьківських прав стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з її аморальною поведінкою (том 1 а.с.117-120).

ОСОБА_5 помер - ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.74).

В матеріалах справи міститься копія спадкової справи №124/2013, що заведена після смерті ОСОБА_5, з якої вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_5 було отримано його братом - ОСОБА_3, як спадкоємця другої черги за законом ( том 1 а.с.72-96).

Звертаючись із позовом до суду про визнання батьківства позивач посилалася на те, що даний факт необхідний для прийняття та оформлення спадщини. Доказом того, що ОСОБА_5, який помер, є батьком ОСОБА_2 є факт його спільного проживання із ОСОБА_4, що підтверджується поясненнями свідків.

Судом першої інстанції досліджувалися довідки Іванівської сільської ради Новоукраїнського району та встановлено, що у сільській раді відсутні відомості про спільне проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як подружжя (том 1 а.с.25,26).

Обгрунтованим є висновок суду про недоведеність ОСОБА_1 своїх позовних вимог та відсутність доказів на підтвердження таких вимог.

Встановлення факту батьківства ОСОБА_5 повинен бути доведений переконливими доказами, а саме висновком генетичної експертизи.

Сторони у справі не зверталися до суду першої інстанції з клопотанням про проведення генетичної експертизи.

Під час розгляду справи в апеляційному суді ОСОБА_1 було заявлено клопотання про проведення генетичної експертизи, на вирішення якої були поставлені питання чи є біологічна спорідненість по чоловічій лінії між ОСОБА_2, 2007 року народження та ОСОБА_3, який є рідним братом померлого - ОСОБА_5 та чи може бути ОСОБА_2 родичем по чоловічій лінії особи, яка є рідним братом померлого ОСОБА_5

З висновку експерта від 05.07.2018 року №19/10-1/186-СЕ/18 про проведення молекулярно - генетичної експертизи вбачається, що ОСОБА_2 може бути біологічним родичем по батьківській ліній ОСОБА_3, який є рідним братом померлого М.В. (том 2 а.с. 21-30).

Суд апеляційної інстанції критично відноситься до даного висновку експерта із підстав його великого ступеня вірогідності, а тому зазначений висновок не може бути належним та допустимим доказом у справі у відповідності до ст.ст. 77,78 ЦПК України, як такий, що потребує категоричного судження.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (стаття 102 ЦПК України).

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 76 102 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України).

Згідно ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що доводи позивача щодо батьківства померлого ОСОБА_5 є припущеннями.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21 серпня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

22.02.2019 року - складено постанову.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Судді: О.А. Письменний

В.В. Черненко