ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/1846/16-ц Номер провадження 22-ц/814/873/19Головуючий у 1-й інстанції Дем"янченко С.М. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
У Х В А Л А

19 лютого 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі судді-доповідача: Абрамова П.С., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Агроекологія" на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 19 червня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про забезпеченя позову в справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства "Агроекологія", з участю третьої особи: відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області, про визнання правочину недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 19 червня2018 року в задоволенні заяви від 18 червня 2018 року представника відповідача ПП "Агроекологія" за довіреністю Мельникова Д.О. про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства "Агроекологія", з участю третьої особи: відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області, про визнання правочину недійсним - відмовлено.

Генеральний директор ПП "Агроекологія" 25 січня 2019 року звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу суду.

Дана апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження. У скарзі апелянт просить строк на оскарження ухвали поновити. Поважність причин пропуску обгрунтовує тим, що ухвала була проголошена судом без участі представника відповідача, а тому ПП "Агроекологія" з об'єктивних причин не могло довідатися про її ухвалення.

Вирішуючи питання обгрунтованості даного клопотання, апеляційний суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ПП "Агроекологія" 07 серпня 2018 року вже зверталося з аналогічною апеляційною скаргою на вказану ухвалу суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року апеляційну скаргу ПП "Агроекологія" на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 19 червня 2018 року визнано неподаною та повернуто апелянту по причині не усунення недоліків, допущених при її подачі. Питання про поновлення строку при зверненні з апеляційною скаргою в серпні 2018 року апеляційним судом не вирішувалося.

Повторно з апеляійіною скаргою ПП "Агроекологія" звернулося вже 25 січня 2019 року.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апелянт не навів жодних підстав поважності пропуску ним строку на апеляційне оскарження, окрім того, що ухвала була проголошена без участі представника підприємства.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом.

Загальна концепція справедливого судового розгляду охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу (рішення у справі «Руїз-Матеос проти Іспанії» (Ruiz-Mateos v. Spain), від 23 червня 1993 року, пункт 63) . Принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представити свою справу за таких умов, які не ставлять його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною (див. рішення у справі «Dombo Beheer B.V. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands), від 27 жовтня 1993 року, п. 33, Series А № 274).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

З урахуванням цього, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга та клопотання про поновлення строку оскарження потребують додаткового обгрунтування, а наведені у апеляційній скарзі підстави не можуть бути визнані поважними.

Окрім цього, апеляційна скарга не відповідає вимогам закону у повній мірі, оскільки не оплачена судовим збором.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгялду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

З матеріалів справи вбачається, що апелянтом у додатках до апеляційної скарги надано платіжне доручення датоване 07 червня 2018 року про сплату судового збору до суду касаційної інстанції, що є неналежним підтвердженням оплати даної апеляційної скарги.

Так, відповідно до пп. 9 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду юридичною особою становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який обраховується з урахуванням норм ч. 1 ст. 4 цього Закону.

Матеріали справи не містять жодних доказів, які б вказували на наявність у апелянта пільг щодо сплати судового збору. Клопотання про відстрочку, розстрочку чи звільнення від сплати судового збору також не заявлялося.

Апелянту слід сплатити судовий збір в розмірі 1921 гривню судового збору, у підтвердження сплати судового збору - надати оригінал квитанції до апеляційного суду.

При цьому апеляційний суд керується вимогами ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, згідно якої кожен має право на доступ до суду.

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Bellet v. France (Белле проти Франції), § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Bellet v. France (Белле проти Франції).

В рішеннях Європейського Суду з прав людини висловлена позиція, що держава вправі висувати свої вимоги щодо доступу до суду апеляційної інстанції (Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства), 13 липня 1995, Серії A № 316-B).

Рішення суду щодо виконання вимог закону не є перекоджанням у доступі до правосуддя.

Розрахунковим рахунком суду апеляційної інстанції є наступний: Отримувач: УК у м. Полтаві, ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); МФО 899998, р/р 0006, код класифікації доходів бюджету: 22030101 ( у графі "Призначення платежу зазначити: "Судовий збір, код ЕДРПОУ апеляційного суду 38019510, пункт ставок 1,6 "За апеляційну скаргу на рішення суду").

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши апелянту строк для звернення з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження та усунення недоліків, що не перевищує десяти днів з дня отримання ним цієї ухвали.

Керуючись ст. ст. 127, 185, 357 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Агроекологія" на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 19 червня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову - залишити без руху, надавши апелянту строк для звернення з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження та усунення недоліків скарги, що не перевищує десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в частині визначення суми судового збору протягом тридцяти днів з дня її прийняття, у випадках визначених ст. 389 ЦПК України.

Суддя : П.С. Абрамов