КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/5885/19
УХВАЛА

30.09.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Швець А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову подану до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

27.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд

накласти арешт та оголосити заборону відчуження квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 39,4 кв.м., житловою - 18,7 кв.м., та належить ОСОБА_2 ;

заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, щодо відчуження та реєстрації права власності за іншими ніж ОСОБА_2 особами на нерухоме майно - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 39,4 кв.м., житловою - 18,7 кв.м.

В обґрунтування наданої заяви ОСОБА_1 посилається на те, що ним готується позовна заява про стягнення боргу з ОСОБА_2 .

Заявник вказує, що у зв`язку з неповерненням ОСОБА_2 боргу та ухиленням від виконання зобов`язань за укладеним договором позики, необхідним є вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви, оскільки позовні вимоги будуть мати майновий характер, їх розмір становитиме - 675 000 гривень, що на момент підписання договору позики становило 25 000 доларів США.

Заявник зазначає, що йому стало відомо, що ОСОБА_2 намагається продати квартиру, що належить їй на праві приватної власності та розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та не розрахуватись з ним, тим самим уникнути відповідальності за договором позики.

На думку заявника, наведені дії ОСОБА_2 свідчать, про те, що виконувати свої зобов`язання за договором позики грошей вона наміру не має, чим порушує його права та законні інтереси, може привести до втрати переданих ним грошових коштів за договором позики і взагалі унеможливити стягнення коштів, а невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може значно утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення боргу.

Також заявник стверджує, що відсутність заборони вчинення реєстраційних дій та обтяження на квартиру у його інтересах не перешкоджатиме подальшій зміні речових прав на квартиру, зважаючи на особливості вчинення реєстраційних дій на підставі певних документів, що може стати дійсною перешкодою у ефективному захисті його порушених прав та стягнення коштів, якщо факт їх порушення буде встановлений судом при вирішенні спору та буде задоволено позов зі стягнення коштів, в цьому разі, він не зможе задовольнити свої вимоги за рахунок квартири, що знаходиться у власності ОСОБА_2 .

Згідно ч.1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за захистом яких він звернувся, або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

При вирішенні питання щодо підсудності даної заяви Київському районному суду м. Одеси суд виходить з того, що відповідно до ч. 8 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Згідно п. 5.2. договору позики, сума позики підлягає поверненню шляхом її передачі особисто позикодавцеві та за місцем його проживання.

Приймаючи до уваги, що у даному випадку спір виник з приводу договору позики у якому зазначено місце його виконання місце проживання позикодавця ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Київського району м. Одеси, дана заява підсудна Київському районному суду м. Одеси.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З доданих до заяви матеріалів вбачається, що 12 лютого 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого, за цим договором позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти в розмірі, встановленому договором, а позичальник зобов`язується повернути їх позикодавцеві в термін встановлений в п. 4 цього договору, а саме до 12 липня 2019 року. Сума позики становить 675 000 гривень, що еквівалентно 25 000 доларів США.

Згідно розписки від 12 лютого 2019 року ОСОБА_2 до написання цієї розписки отримала позику від ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 675 000 гривень. Вищевказану суму позики вона зобов`язалась повернути у строк до 12 червня 2019 року.

Разом з тим, як стверджує заявник, до теперішнього часу ОСОБА_2 своє зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконала, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з відповідним позовом.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири, серія та номер: 5743, виданий 17.09.2014, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Немм О.В., на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 39,4 кв.м., житловою - 18,7 кв.м.

Згідно положень ч.ч.1,2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

З урахуванням вказаного вище роз`яснення Пленуму Верховного суду України, суд вважає, що тимчасове обмеження права розпоряджатися квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , без обмеження права володіння та користування нею, не зашкодить істотним чином правам та охоронюваним законом інтересів ОСОБА_2 .

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги предмет розгляду справи у разі подання позивачем відповідного позову, суд вважає вимоги ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та оголошення заборони відчуження житлової квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 39,4 кв.м., житловою - 18,7 кв.м., та належить ОСОБА_2 , та шляхом заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, щодо відчуження та реєстрації права власності за іншими ніж ОСОБА_2 особами на нерухоме майно - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 39,4 кв.м., житловою - 18,7 кв.м., співмірними із заявленими у майбутньому позовними вимогами, вбачає імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у випадку не задоволення судом заяви.

Суд роз`яснює заявнику, що у відповідності до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт та заборонити відчуження квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 39,4 кв.м., житловою - 18,7 кв.м., та належить ОСОБА_2 .

Заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, щодо відчуження та реєстрації права власності на нерухоме майно - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 39,4 кв.м., житловою - 18,7 кв.м.

Копію ухвали невідкладно надіслати сторонам для відома, Управлінню державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради для виконання.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що він повинен протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову подати позов простягнення боргу, а у разі не подання такого позову у встановлений законом час, вжиті заходи забезпечення будуть скасовані судом.

Ухвала про забезпечення позову набирає чинності в момент її підписання суддею, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання три роки.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом п`ятнадцятиднів з дня її складення, однак оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_3 .

Суддя Петренко В. С.