Справа № 183/6250/17
№ 2/183/288/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2019 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д. І.,

з секретарем судового засідання Спіциною Л. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

05 грудня 2017 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого, позивач посилається на те, що 07 серпня 2008 року між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № б/н, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2 500,00 грн., з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, і надав ОСОБА_2 кредит у зазначеному вище розмірі, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань, своєчасно не сплачувала кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 15 листопада 2017 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 27 896,44 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 2 182,26 грн., заборгованості з процентів за користування кредитом у розмірі 16 128,47грн., заборгованості за пенею у розмірі 8 019,21 грн., фіксованої частини штрафу у розмірі 250,00 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 1 316,50 грн. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача.

Не погоджуючись із пред`явленим позовом, відповідач ОСОБА_3 21 лютого 2018 року подала суду заяву про застосування строків позовної давності, оскільки кредитна картка була видана їй на три роки від дня укладання кредитного договору, а саме до 07 серпня 2011 року, а позивач звернувся до суду із позовом у 2017 році. Крім того, 25 квітня 2018 року надала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позивач не реагує не її звернення з приводу надання оригіналів документів, які підтверджують її заборгованість за кредитним договором, у зв`язку з чим заперечувала проти позовних вимог та справу просила розглядати за її відсутності (а.с. 59, 70-71).

23 червня 2018 року позивач АТ КБ "ПриватБанк" подав суду відповідь на відзив у якому посилався на те, що відповідач 07 серпня 2008 року підписала заяву № б/н, на підставі якої отримала кредит у розмірі 2 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банком суду надано належні та допустимі докази укладення з відповідачем кредитного договору та наявність у відповідача невиконаних кредитних зобов`язань, крім того заперечував проти посилання відповідача на відсутність доказів наявності заборгованості, оскільки надана виписка по рахунку відповідача має статус первинного документу. Разом з тим, відповідачу були добре відомі умови кредитного договору, оскільки вона певний час належним чином виконувала свої зобов`язання, а потім перестала цього робити, що стало підставою для звернення до суду (а.с. 79-81, 86-87).

Ухвалою суду від 26 грудня 2017 року було відкрито провадження у справі (а.с. 42-43).

Ухвалою суду від 12 грудня 2018 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 100).

У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 38).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 70-71).

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов такого висновку.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, 1. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 2. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості.

Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори.

Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням.

Судом встановлено, що Закрите акціонерне товариство "ПриватБанк", правонаступником якого за установчими документами визнається позивач, Акціонерне товариство "ПриватБанк" 07 серпня 2008 року відкрив ОСОБА_2 рахунок на умовах договору, укладеного відповідно до ст.ст. 634, 1066 ЦК України в формі приєднання позичальником до "Умов та правил надання банківських послуг", та "Тарифами Банку", що викладені на банківському сайті, що обов`язкові для сторін згідно з ст. 629 ЦК України, і підтверджується підписаною відповідачем заявою (а.с. 14, 16-30). На цих умовах позивач зобов`язався виконувати розпорядження про перерахування і видачу відповідних сум з цього рахунка та проводити інші операції за рахунком, ініційовані ОСОБА_2 згідно з п. 1.14 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" за допомогою платіжної картки "Универсальная". При цьому, відповідно до п. 1.1.7.3 та п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг картрахунки відкриті на невизначений строк, а договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, а якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Установлено, що 05 грудня 2015 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб із ОСОБА_4 , після чого її прізвище було змінено на "Сулай" (а.с. 52).

Позивач за цим договором згідно з ст.ст. 1054, 1056, 1069 ЦК України зобов`язався в майбутньому кредитувати рахунок під проценти за ставкою 43,20 % річних, встановивши кредитний ліміт на картку у сумі 2 500,00 грн.

Відповідач зобов`язався відповідно до умов надання кредиту за п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг використовувати і повернути банку кредит належним чином, сплативши проценти та інші платежі до 25 числа місяця, наступного за звітним, в якому здійснено платіж на користь відповідача, що він мав виконати згідно з ст. 526 ЦК України.

При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно до якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Зобов`язання відповідача за укладеним договором щодо дотримання строків виконання відповідно до ст.ст. 548, 551 ЦК України забезпечені в п. 2.1.1.7.6 Умов та правилнадання банківських послуг штрафом.

Разом з тим, згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За правилами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що наведені у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи -ст. 261 ЦК України, за змістом якої початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом встановлено, що термін дії кредитної картки "Универсальная" виданої на виконання умов кредитного договору №б/н від 07 серпня 2008 року закінчився у серпні 2011 року (а.с. 54, 88).

Позовна заява подана позивачем 05 грудня 2017 року (а.с. 2-4), тобто з порушенням строку позовної давності.

Заперечуючи проти позову, відповідач ОСОБА_5 просила застосувати наслідки спливу позовної давності.

Відповідності до правової позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-126цс13, яка відповідно дост. 3607 ЦПК України, є обов`язковою для всіх судів України, п. 7 ч. 11ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Крім того, згідно з п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року зазначено, що враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв`язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Таким чином, суд приходить до переконання, що відповідач ОСОБА_3 має перед позивачем заборгованість за кредитним договором №б/н від 07 серпня 2008 року, проте в задоволенні позову АТ КБ "ПриватБанк" належить відмовити з причин пропуску строку позовної давності.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Судові витрати позивачу не відшкодовувати.

Учасники справи:

- позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", , місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Грушевського, 1д;

- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 01 квітня 2019 року.

Суддя Д. І. Городецький