Справа № 564/1520/19
Рядок статзвіту № 49
Костопільський районний суд Рівненської області в складі головуючої судді Грипіч Л. А.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та додаткових витрат на лікування дитини
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, просила стягнути відповідача на її користь додаткові витрати, пов`язані з інвалідністю сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити їх в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн., щомісячно.
Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем з 25.10.2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є інвалідом дитинства та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебувають на повному її утриманні.
Відповідач проживає окремо від сім`ї, участі у вихованні дітей не приймає, коштів на їх утримання в добровільному порядку не надає. Відповідач офіційно не працевлаштований, однак є працездатною особою, є фізично здоровою людиною, тому має можливість надавати необхідні кошти на утримання дітей.
Ухвалою судді Костопільського районного суду від 21.06.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що повідомлено сторони.
Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, однак відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.
Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Таким чином, обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.
При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно приписів ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
При цьому, згідно ч.2 статті 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
З матеріалів справи судом встановлено, що сторони з 25.10.2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 25.10.2008 року Головинською сільською радою Костопільського району, Рівненської області. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 11.01.2012 року Виконавчим комітетом Головинської сільської ради Костопільського району, Рівненської області та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 27.02.2013 року Виконавчим комітетом Головинської сільської ради Костопільського району, Рівненської області. В свідоцтвах про народження дітей відповідач ОСОБА_2 записаний батьком.
Неповнолітні діти проживають разом із матір`ю ОСОБА_1 , окремо від відповідача та перебувають на повному її утриманні.
Відповідач проживає окремо від сім`ї, участі у вихованні дітей не приймає, добровільно необхідних коштів на утримання дітей не надає, хоча є здоровою, працездатною особою, знаходиться в працездатному віці та має можливість надавати необхідні кошти на їх утримання.
Згідно ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.
Згідно абз. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Так у відповідності до ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено, що розмір прожиткового мінімуму з 01 липня 2019 року для дiтей вiком до 6 рокiв становить 1699 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 2118 грн.
При визначенні розміру аліментів, керуючись принципом розумності і справедливості, суд враховує інтереси та матеріальне становище дітей, на користь яких стягуються аліменти, матеріальне становище відповідача, а також враховуючи ту обставину, що на даний час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів - 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. щомісячно на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття, є обґрунтованим і підлягає стягненню з відповідача, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, є об`єктивним з огляду на вказані вимоги закону та обов`язку обох батьків їх утримувати, а також матеріальному становищу сторін у справі.
Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1000 грн. щомісячно додаткових витрат на лікування сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то суд дійшов висновку, що вказана вимога підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом дитинства, має захворювання рухової активності та зору, а також має ряд супутніх захворювань, що підтверджується копією результатів засідання ЛКК №21 від 20.03.2018 року, відповідно до якого дитина потребує подальшої реабілітації.
Позивач ОСОБА_1 здійснює догляд за дитиною інвалідом і отримує у зв`язку цим державну соціальну допомогу, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 , виданим 14.06.2016 року Костопільським УПСЗН Рівненської області.
Згідно виписки із медичної карти пацієнта реабілітаційного центру, неповнолітній ОСОБА_4 проходив курс реабілітації в КП «Центр реабілітації дітей та паліативної допомоги» в період з 21.01.2019 по 07.02.2019 року (VIII курс).
Відповідно до абз.4 п. 9 Порядку встановлення лікарсько - консультативними комісіями інвалідності дітям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2013 року № 917, інвалідність встановлюється дітям до досягнення ними 18 років у разі наявності стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюваннями, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що призводять до обмеження життєдіяльності дитини, неефективності реабілітаційних заходів, неможливості відновлення соціальної адаптації, несприятливого прогнозу відновлення працездатності з урахуванням реальних соціально-економічних обставин за місцем проживання дитини-інваліда.
Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року, стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі.
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, тобто участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.
Отже, виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Як вбачається з матеріалів справи спільна дитина позивача та відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом дитинства, в зв`язку з чим потребує постійного додаткового матеріального забезпечення.
Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідач є молодою, здоровою особою, перебуває в працездатному віці, який спроможний брати участь у додаткових витратах на лікування дитини, та виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дитини, її фізичний стан та стан здоров`я, рахує вимоги позивача обґрунтованими.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави 1536 грн. 80 коп. судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 178, 258, 259, 264, 265, 274, 279, 280 ЦПК України, ст.ст. 180 - 185, 191 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та додаткових витрат на лікування дитини - задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в с. АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_6 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн., щомісячно на кожну дитину, починаючи стягувати від дня звернення до суду, а саме з 13 червня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття.
Стягувати з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в с. АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_6 ) додаткові витрати на лікування неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 (одна тисяча) грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в с. АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_5 ) в дохід держави 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.
Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
ОСОБА_1 (жителька АДРЕСА_1 ), ІПН: НОМЕР_6 .
ОСОБА_2 , (місце реєстрації АДРЕСА_3 , місце проживання АДРЕСА_1 ), ІПН: НОМЕР_5 .
Повне рішення складено
СуддяЛ. А. Грипіч