ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 644/7254/18

Провадження № 22-ц/818/4600/19

08 жовтня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.

за участю секретаря Іманвердізаде А.А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Ордженікідзевського районного суду м. Харкова від 18 липня 2019 року (суддя - Сітало А.К.) по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки за прострочення сплати аліментів, -

встановив:

У вересні 2018 року представник позивача - адвокат Бірючинський Е.О. звернувся до суду з вказаним позовом, в якому після уточнення позовних вимог просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по аліментам у розмірі 87048,42 грн., яка виникла під час примусового виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.04.2004 року, ухваленого у справі № 2-6012/2004, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ВП №51327505), а також неустойку у розмірі 87048 грн. 42 коп., як санкцію за виниклу заборгованість. Також просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по аліментам у розмірі 30467 грн.87 коп., яка виникла під час примусового виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.04.2004 року, ухваленого у справі № 2-6010/2004, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_1 , на весь час проживання з дитиною - інвалідом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і догляду за нею (ВП № 51326812), а також неустойку у розмірі 30467 грн. 82 коп., як санкцію за виниклу заборгованість. Також просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування вимог зазначено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.04.2004 року з відповідача стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 березня 2004 року і до досягнення дитиною повноліття. Внаслідок не виконання відповідачем обов`язку по сплаті аліментів, за період з 31.03.2004 року по 31.05.2017 року утворилася заборгованість в сумі 87048 грн. 42 коп. Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.04.2004 року з відповідача стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/12 частини всіх видів доходів щомісяця, на весь час проживання з дитиною - інвалідом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і догляду за нею, або до зміни матеріального чи сімейного стану ОСОБА_2 , або зняття інвалідності дитини, починаючи з 31 березня 2004 року. Внаслідок не виконання відповідачем обов`язку по сплаті аліментів за вказаним рішенням, за період з 31.03.2004 року по 31.05.2017 року утворилася заборгованість в сумі 30467,87 грн.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Рішенням Ордженікідзевського районного суду м. Харкова від 18 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) у розмірі 8704,42 грн. за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 31.03.2004 року по 31.05.2017 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) у розмірі 30467,82 грн., за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_1 за час проживання з дитиною - інвалідом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і догляду за нею, за період з 31.03.2004 року по 31.05.2017 року. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що висновок суду про стягнення заборгованості по аліментам у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» є хибним, оскільки виконавчі провадження по стягненню аліментів є завершеними, що стало підставою для звернення із вказаними вимогами до суду.

Правом на надання відзиву відповідач не скористався.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 частково та стягуючи з ОСОБА_2 неустойку (пеню) за невиконання відповідачем зобов`язань щодо сплати аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що факт такої заборгованості є доведеним. Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог про стягнення самої заборгованості зазначив, що оскільки аліменти на користь позивача вже стягнуті рішеннями суду, то повторному стягненню вони не підлягають, а визначена державним виконавцем заборгованість за аліментами підлягає стягненню з відповідача у порядку, передбаченому ЗУ «Про виконавче провадження».

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.04.2004 року з відповідача стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 березня 2004 року і до досягнення дитиною повноліття (ВП №51327505).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, зробленого старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 10.03.2018 року № 14.1-34/22413 за ОСОБА_2 числиться заборгованість по сплаті аліментів, стягнутих з нього на користь позивача на утримання дитини станом на 31.05.2017 року у розмірі 87048 грн. 42 коп., яка утворилася за період з 31.03.2004 року по 31.05.2017 року.

Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.04.2004 року, з відповідача стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/12 частини всіх видів доходів щомісяця, на весь час проживання з дитиною - інвалідом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і догляду за нею, або до зміни матеріального чи сімейного стану ОСОБА_2 , або зняття інвалідності дитини, починаючи з 31 березня 2004 року (ВП № 51326812).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, зробленого старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 10.03.2018 року № 14.1-34/22415 за ОСОБА_2 числиться заборгованість по сплаті аліментів стягнутих з нього на користь позивача на її утримання на весь час проживання з дитиною - інвалідом ОСОБА_4 і догляду за нею станом на 31.05.2017 року у розмірі 30467 грн. 82 коп., яка утворилася за період з 31.03.2004 року по 31.05.2017 року.

Згідно ст. 194 СК України, аліменти можуть бути стягнуті виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню такого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 закону «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 7 цієї статті, суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання вищевказаних рішень суду про стягнення аліментів з відповідача 18.05.2016 року Орджонікідзевським районним судом видані виконавчі листи №644/3240/16-ц та №644/3240/16-ц, які перебували на виконанні Міррайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області.

Постановами державного виконавця від 17.04.2018 року вказані виконавчі листи повернуті стягувачу на підставі її заяви про відкликання виконавчих документів.

Сума заборгованості відповідачем не оспорюється.

Таким чином при відсутності спору, заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що виконавчі провадження є завершеними, що унеможливлює стягнення заборгованості у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» є безпідставним.

Згідно положень п.7 ч.1, ч.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

З огляду на викладене, суд дійшов правильного висновку про те, що позивачка не позбавлена можливості захистити своє право у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Суд правильно визначився з характером правовідносин, що виникли між сторонами, вірно застосував закон, що їх регулює, обставини справи досліджено повно і всебічно та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Підстав для скасування чи зміни рішення судова колегія не вбачає.

В частині стягнення пені у зв`язку із несплатою аліментів рішення не оскаржувалось і судом апеляційної інстанції не переглядалось.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Ордженікідзевського районного суду м. Харкова від 18 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 жовтня 2019 року.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І.Овсяннікова

І.П. Коваленко