Справа № 206/1058/19
Провадження № 2/206/552/19
17 травня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровську у складі:
головуючого судді - Кушнірчука Р.О.,
при секретареві судового засідання Соловйовій О.В., Щербині Є.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про позбавлення права користування житловим приміщенням , -
представника позивача Орсік О.Е.,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення його права користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 та зняття його з реєстрації за цією адресою.
Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона власник будинку АДРЕСА_1 . Цей будинок будувався нею. Відповідач її онук, який попросив зареєструвати його в належному їй будинку. Вона погодилась та 13 листопада 2003 року зареєструвала відповідача в будинку. Однак, у будинку з того часу відповідач ніколи не проживав. Де саме мешкає відповідач їй невідомо, оскільки він не навідує її та не телефонує, а її намагання знайти його не дали результату. Вона людина похилого віку та має складне матеріальне становище, оформити субсидію на комунальні послуги у зв`язку з реєстрацією відповідача не має можливості, а сам відповідач ніяких комунальних послуг не сплачує. Отже, враховуючи, що відповідач ніколи за місцем реєстрації не проживав, ніяких перешкод у користуванні житлом йому не чинилося, вважає, що наявні підстави для позбавлення його права користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 , із зняттям його з реєстрації за цією адресою.
Ухвалою суду від 05 березня 2019 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.
Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, тому суд відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення).
Представник департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності та з посиланням на ухвалення рішення відповідно до вимог діючого законодавства.
Заслухав доводи представника позивача, покази свідків, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, суд прийшов до такого.
Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором на право побудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 26 січня 1955 року (а.с.6,7).
Відповідно довідки про склад сім`ї за №118 від 09 січня 2019 року в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: позивач ОСОБА_1 та онук ОСОБА_2 (а.с.11).
Так, у ході судового розгляду було встановлено, що відповідач не проживає за адресою спірного домоволодіння з моменту його реєстрації в ньому, тобто з 13 листопада 2003 року.
Дана обставина підтверджується, зокрема актами Квартального комітету №14 Самарської районної у м. Дніпрі ради Дніпропетровської області про не проживання відповідача за адресою спірного домоволодіння, які складені 20 листопада 2017 року, 03 серпня 2018 року, 14 лютого 2019 року (а с.12-14).
Також, вказана обставина підтверджується показами свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які в судовому засіданні пояснили, що ще п`ятнадцять років тому позивачка зареєструвала відповідача в належному їй будинку. Відповідач у будинку, так ніколи не проживав. На тепер де проживає відповідач невідомо, востаннє його бачили більше десяти років тому.
Відповідно ч. ч 1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За положеннями ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.
Отже, виходячи з викладеного та враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про поважність причин відсутності більше року відповідача за адресою спірного домоволодіння та про наявність домовленості з позивачем щодо його відсутності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про позбавлення ОСОБА_2 права користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 є законними та обґрунтованими, тому повинні бути задоволенні.
Також, у зв`язку з цим, наявні підстави для зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою, оскільки як передбачає стаття 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.
Що стосується питання розподілу судових витрат, то відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати понесені позивачем зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , права користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття його з реєстрації за вказаною адресою.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати понесені по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.
Повний текст судового рішення складено 22 травня 2019 року.
Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має прав на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий суддя Р.О. Кушнірчук