15.05.2019 227/5720/18
РІШЕННЯ
15 травня 2019 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Хандуріна В.В.,
при секретарі Заварзіній Я.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованості в розмірі 111201,38 грн. та понесені позивачем судові витрати в розмірі 1762,00 гривень, яку уточнив заявою від 22.01.2019 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що відповідно до укладеного договору від 09.10.2013 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, строк дії картки до травня 2017 року. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, в той час як відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 31.10.2018 року має заборгованість в загальному розмірі 164064,04 грн., яка складається з: 7333,81 грн. - заборгованості за кредитом; 152409,70 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 4320,53 грн. - заборгованості за пенею та комісією. Окрім того, позивач зазначив, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. У зв`язку з чим, просить стягнути заборгованість у розмірі 111201,38 грн., яка складається з: 7333,81 грн. - заборгованості за кредитом; 103867,57 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 09.10.2013 року по 30.05.2018 року.
16 квітня 2019 року відповідач ОСОБА_1 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що частково визнає позовні вимоги в частині нарахування відсотків за користування кредитом, оскільки позивач безпідставно підняв відсотки річної ставки, а саме з 01.09.2014 року - 34.80% та з 01.04.2015 року - 43,20%. Відповідач також зазначив, що банк не повідомив його належним чином про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом. Згідно умов кредитування, при укладенні кредитної угоди базова % ставка у місяць (нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів у рік) складає 2,5%, тобто 30%. Кредит отримано у розмірі 8000,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на строковий картковий рахунок. Виходячи з цього, річний процент з тіла кредиту дорівнює 2400,00 грн. (8000,00 грн.х30%), а фактично середній річний процент при невиплаченому (неповернутому) залишку заборгованості, яка склалась на 31.10.2018 року у сумі 7333,81 грн., повинен складати 833,35 грн. на місяць та 2200,14 грн. на рік відповідно. Вважає, що додані до суду Умови у якості приєднання є зміненими з порушенням Закону, а отже - є недійсними, які не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами спірного кредитного договору. Згідно п.2.1.1,2,11 Умов та правил надання банківських послуг, картка діє до останнього місяця, зазначеного на передній стороні картки. Тобто, згідно кредитної (платіжної) картки вказано граничний строк її дії (місяць та рік) і вона дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. Граничний строк дії кредитної картки - 05/17, тобто до травня 2017 року, включно. Тому нарахування процентів за кредитним договором після спливу вказаного строку припиняється, що відповідає висновку, викладеному у постанові Великої палати Верховного суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, а також у постанові Верховного суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковим для всіх судів України. Вважає неправомірним нарахування процентів після закінчення строку дії кредитного договору, оскільки вони нараховані після спливу визначеного договором строку кредитування. Окрім того, зазначив, що застосування коефіцієнту "2" до розрахунку процентів за простроченою заборгованістю суперечить умовам договору, вимогам, передбаченим ч.1 ст. 1048 ЦК України, зі змісту яких випливає, що проценти нараховуються лише на суму позики, а також вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 550 ЦК України, відповідно до яких проценти на неустойку не нараховуються. Отже, нарахування позивачем процентів на прострочену заборгованість, починаючи з квітня 2014 року, не відповідає умовам кредитного договору. Заборгованість за кредитом (тілом кредиту) станом на 31.12.2014 року становила 7333,81 грн., заборгованість по відсоткам становила 455,55 грн. З розрахунку, який було надано банком з 31.01.2015 року заборгованість за кредитом набула статусу сталої у сумі 7333,81 грн. Просив при розрахунку заборгованості застосувати формулу, яка діяла до 04.2014 року. У зв`язку з викладеним, просить задовольнити позовні вимоги частково, а саме у розмірі 5668,67 грн.
14 травня 2019 року представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до банку, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 09.10.2013 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив, що він був ознайомлений з умовами кредитування та погодився з ними, що засвідчив власним підписом. З долученої до матеріалів справи Довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна 55 днів пільгового періоду" вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5% (30% на рік), вказано розміри комісії та штрафів. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. З розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Оскільки банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким неоспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Умовами та Правилами надання банківських послуг встановлено, що Клієнт доручає Банку списувати кошти з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, у межах суми, що підлягають сплаті Банку за Договором, у разі настання термінів платежів за іншими договорами клієнта у розмірах, визначених цими договорами (договірне списання), у межах платіжного ліміту картрахунку. Тобто при нарахуванні Банком процентів, комісії, пені і не внесення коштів Клієнтом на погашення цієї заборгованості, Банк має право здійснити списання даної заборгованості за рахунок кредитного ліміту. Щодо права нарахування відсотків до повного погашення заборгованості зазначає наступне, що згідно з умовами договору Банком передано відповідачу кредитну картку зі строком дії до 05.2017 року, з встановленим початковим кредитним лімітом на суму 8000,00 грн., в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлені в Заяві, Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах строки. Згідно з умовами Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені Тарифами та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлена відповідальність за порушення строку повернення кредиту та процентів за користування ним. Отже, датою 31.05.2017 року (останній день строку дії карти) визначено кінцеву дату для здійснення Позичальником останнього щомісячного платежу по погашенню кредиту в розмірі та в строки, встановлені Тарифами при відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання своїх грошових зобов`язань в цілому. Стосовно строку дії договору та кредитної картки пояснив наступне, що дія договору пролонгується кожні 12 місяців, картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці. Також, необхідно зауважати, що згідно виписки по рахунку вбачається, що Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що Відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором. Одночасно ст. 526 ЦК України наголошує, що Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, на теперішній час Відповідач належним чином свої зобов`язання за Кредитним Договором не виконав. Враховуючи викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі.
Відповідач надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов визнав частково та просив врахувати викладені в відзиві заперечення.
З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява АТ КБ "ПриватБанк" підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:
Судом встановлено, що 09.10.2013 року АТ КБ "ПриватБанк уклав з ОСОБА_1 договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Крім того, відповідач був ознайомлений та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія анкети-заяви з особистим підписом відповідача (а.с.10)
Згідно умов договору, відповідач зобов`язався погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви та сплатити відсотки за користування кредитом.
Підпунктами 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 встановлено, що Клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку клієнт зобов`язаний виконати зобов`язання з повернення Кредиту (в тому числі простроченого кредиту і Овердрафту), оплату Винагороди Банку.
Згідно п.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленій Банком частці в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором.
Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами", з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг.
Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 09.10.2013 року, станом на 30.05.2018 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 111201,38 грн., яка складається з: 7333,81 грн. - заборгованості за кредитом; 103867,57 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом (а.с.6-8).
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.
Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини 1ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 610 ЦПК України, невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання.
Відповідачем не заперечується факт підписання заяви позичальника та отримання кредитної картки і користування кредитними коштами.
Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 7333,81 грн.
Що стосується позовної вимоги про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 09.10.2013 року 30.05.2018 року у розмірі 103867,57 грн., то суд виходить з наступного:
Згідно з п. 1.1.3.2.3 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, банк має право проводити зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картковому рахунку згідно п. 1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта.
Відповідно до п. 1.1.2.3 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, до обов`язків позичальника відносяться отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.
За п. 1.1.3.1.9 Умов і правил надання банківських послуг, Банк зобов`язаний не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у Заяві, надавати власнику виписки про стан Картрахунків та про здійснені за минулий місяць операції по Картрахунках. При підключенні власника до системи INTERNET-banking (ПРИВАТ 24) надання виписок здійснюється через вказаний комплекс. При підключенні Клієнта до комплексу Mobile-banking Банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функцій SMS-повідомлень.
З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що проценти на поточну та прострочену заборгованості нараховано за період з 09.10.2013 року по 29.08.2014 року у розмірі 30%, що обумовлено договором між сторонами, з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року ставку підвищено до 34,8% річних, а з 01.04.2015 року по 30.05.2018 застосовано ставку 43,20%, що більше від обумовленої договором процентної ставки (а.с.6-8)
Згідно частини першої статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 1056-1ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.
У відповідності до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 12 вересня 2012 року № 6-57ц12, боржник вважається належним чином повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, коли банком не лише відправлено на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку.
В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо належного повідомлення божника про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку.
Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами того, що банк надсилав повідомлення позичальнику про збільшення відсоткової ставки з дотриманням процедури направлення такого сповіщення, тому твердження про настання змін відсоткової ставки у кредитному договорі, що підлягають виконанню сторонами, є безпідставними.
А зміна тарифного плану через SMS-повідомлення не може бути прийнято до уваги як належне повідомлення споживача про зміну таких послуг, оскільки ці доводи не підтверджені належними та допустимими доказами. Умовами встановлено обов`язок банку, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема, у виписці по картрахунку згідно договору, а даних щодо такого інформування матеріали справи не містять.
Отже, позивачем нараховувались проценти у розмірі більшому, ніж було визначено умовами договору, всупереч статті 1056-1 ЦК України щодо заборони збільшення банком процентної ставки в односторонньому порядку.
Відповідно до п. 5.5.1 Правил користування платіжною карткою, за несвоєчасне виконання боргових обов`язків, (користування простроченим кредитом і Овердрафтом), боржник сплачує відсотки за підвищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлені "Тарифами Банку".
У письмових поясненнях представника банку надана формула розрахунку відсотків за кредитом, яка застосовувалась банком, та зазначено, що з квітня 2014 року відповідно до наказу № СП-2014-6635230 від 02.04.2014 року, відсотки за користування простроченим кредитом нараховуються банком у подвійному розмірі на всю суму заборгованості, включаючи тіло кредиту, раніше нараховані відсотки та санкції.
Суд не погоджується із нарахуванням відповідачу відсотків у подвійному розмірі, оскільки в наданому банком примірнику Умов та правил надання банківських послуг та Довідці про умови кредитування, зазначені положення не передбачені, докази про ознайомлення відповідача з наказом № СП-2014-6635230 від 02.04.2014 року, і прийняття позичальником цих умов, банком не надані. Крім того, умови про застосування до відповідача подвійної відсоткової ставки не зазначені і в самому розрахунку заборгованості банку.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.06.2018 року справа № 325/1163/16-ц.
Крім того, статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Частиною першою ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики.
У пунктах 91-93 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Згідно із умовами кредитного договору, укладеного між сторонами, кредит надавався відповідачу під 2,5 % на місяць (30,00 % річних) з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки по травень 2017 року, тобто 31 травня 2017 року.
Нарахування процентів після закінчення строку дії кредитного договору, тобто за період з 01 червня 2017 року по 30 травня 2018 року, суд вважає неправомірним, оскільки вони нараховані після спливу визначеного договором строку кредитування.
Звертаючись до суду з вказаним позовом, банк зазначив про те, що оскільки зобов`язання належним чином не виконано до цього часу, то банк просить стягнути на його користь з відповідача 103867,57 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, проте суд не погоджується з наведеним розрахунком нарахованих процентів.
Виходячи з процентної ставки за весь час користування кредитом 30,00 % річних та кількості днів за період з 01 вересня 2014 року (дати першого підвищення відсоткової ставки за користування кредитом) по 31 травня 2017 року (дати закінчення терміну дії кредитної картки), який складає 1004 днів, заборгованість по відсоткам за користування кредитом становить 7205,79 грн. з наступного розрахунку: 7339,87 грн.(поточна заборгованість за кредитом) х 30,00 % : 360 днів (передбачених п. 2.1.1.12.6 "Правил користування платіжною карткою") х 1004 днів = 6141,02 грн.; 30,27 грн. (прострочена заборгованість за кредитом) х 30,00 % : 360 днів (передбачених п. 2.1.1.12.6 "Правил користування платіжною карткою") х 1004 дні = 25,32 грн.; 6141,02 грн. + 25,32 грн. = 6166,34 грн., та разом із заборгованістю за процентами станом на 01 вересня 2014 року (накопичувальним підсумком) у сумі 1039,45 грн. стягненню підлягає 7205,79 грн. (6166,34 грн. + 1039,45 грн.). Що стосується процентів, нарахованих, після закінчення дії кредитної картки, то ця сума процентів як частина позовних вимог задоволенню не підлягає.
Таким чином, виходячи з встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами за кредитним договором підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитом, яка становить 7205,79 грн.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 230,35 грн.
На підставі ст.ст.526,530,549,611,615,629,1048,1049, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 5, 76-81, 133, 141, 259, 263- 265, 273 ЦПК України, суд,
Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Головуючий суддя В.В. Хандурін

15.05.2019