Справа №650/1449/19
Провадження № 2/485/803/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

21 жовтня 2019 року м.Снігурівка

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Квєтка І.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Великоолександрівського районного суду Херсонської області, Херсонського апеляційного суду у Херсонській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

установив:

21 жовтня 2019 року з Верховного Суду надійшла вказана позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить стягнути з Великоолександрівського районного суду Херсонської області, Херсонського апеляційного суду у Херсонській області у солідарному порядку матеріальну та моральну шкоду у загальному розмірі 237396грн.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, вважаю, що така не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства за такого.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

Відповідно до ч.11 ст.49 Закону України №№ 1402-VIII від 02 червня 2016 року "Про судоустрій і статус суддів" за шкоду, завдану судом, відповідає держава на підставах та в порядку, встановлених законом. Тлумачення норми свідчить, що на законодавчому рівні встановлено імунітет суду і він не може бути відповідачем у цивільній справі. Наявність імунітету, по своїй суті, є засобом, який гарантує належне функціонування системи правосуддя і дозволяє судам виконувати свою судову функцію спокійно та незалежно.

Висновок про недопустимість суду бути відповідачем у цивільній справі дозволяє зробити і тлумачення ст.ст.1174, 1176 ЦК України, відповідно до яких відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю суду покладається на державу, а не на суд.

Згідно з п.10 Постанови пленуму Верхового Суду України №8 від 13.06.2007 року "Про незалежність судової влади", виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду.

Суд є органом, який розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових і службових осіб, а його рішення (дії, бездіяльність) оскаржуються лише у порядку, визначеному ст.129 Конституції України і законодавством про судочинство.

Здійснення правосуддя України врегульовано конституційними нормами окремо від діяльності інших органів державної влади.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовом до Великоолександрівського районного суду Херсонської області, Херсонського апеляційного суду у Херсонській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої позбавленням права на судовий захист його порушених прав при розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП.

За такого, розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді (суду), пов`язаних з розглядом справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання) нормами ЦПК України чи іншими законами України - не передбачено.

Вказане вище відповідає правовій позиції Верховного Суду України від 1 березня 2017 року у справі №6-3139цс16 та висновку КЦС Верховного Суду (Друга судова палата) від 16 січня 2018 року викладеному у справі 454/1008/16-ц.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, спір не носить цивільно-правового характеру, що включає можливість вирішення його у порядку ЦПК України, а отже у відповідності до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.ст.186, 260 ЦПК України,

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Великоолександрівського районного суду Херсонської області, Херсонського апеляційного суду у Херсонській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Копію ухвали надіслати позивачу разом з позовними матеріалами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області.

Дата складення ухвали 21.10.2019р.

Суддя