Провадження № 2/752/2312/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.03.2019 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря Петрова Є.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 27.08.2013 р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 29.07.2013 р. до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач з 2015 р. за спільною домовленістю щомісячно надавав допомогу в розмірі 5000 гривень та щосезонно надавав кошти на дитячий одяг та взуття в розмірі близько 8000 гривень.

Однак, в подальшому перестав надавати таку допомогу.

Позивач зазначає, що визначений судом розмір аліментів є вкрай недостатнім для забезпечення належного утримання дітей та їх нормального існування і розвитку, потреби дітей кожного року збільшуються.

Враховуючи вікові потреби дітей, а також погіршення свого матеріального стану, позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 10000 гривень щомісяця на утримання неповнолітніх дітей, тобто по 5000 на кожну дитину.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що крім визначеного розміру аліментів, а також додаткових витрат, які він сплачує відповідно до рішення суду, щомісяця він надає позивачу додаткову допомогу на утримання дітей і забезпечення їх належного рівня існування, харчування. Двічі на рік він також забезпечує оздоровлення дітей за власні кошти. Відповідач зазначає, що його фінансовий стан погіршився в зв`язку з погіршенням фінансового стану в країні, зменшенням купівельної спроможності людей, що вплинуло на його рівень доходів від підприємницької діяльності, однак, фінансовий стан позивача покращився, оскільки вона влаштувалась на роботу та отримує регулярний дохід.

В ході судового розгляду позивач підтримала позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просила його задовольнити, посилаючись на погіршення свого матеріального стану, збільшення потреб дітей, що є підставами для збільшення розміру аліментів.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надіславши клопотання про розгляд справи у його відсутність з врахуванням поданого відзиву.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.08.2013 р. Голосіївським районним судом м.Києва ухвалено рішення, відповідно до якого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2000 гривень щомісяця, а також додаткові витрати в розмірі 2000 гривень на рік.

Згідно зі ст.141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст.180 СК, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст.181 СК визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями ст.183 СК, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч.1 ст.192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

В пункті 23 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 роз`яснино, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Як на підставу для збільшення розміру аліментів при зверненні до суду позивач посилається на погіршення свого матеріального стану, оскільки збільшились витрати на дітей і аліментів, які сплачує відповідач, не вистачає для забезпечення їх належного харчування, існування та розвитку.

Однак, на момент вирішення спору про стягнення аліментів позивач не працювали, перебувала у відпустці по догляду за дитиною, в зв`язку з чим з відповідача були стягнуті аліменти на її утримання в розмірі 500 гривень щомісяця до досягнення дитиною трьох років.

Натомість, на момент розгляду справи про збільшення розміру аліментів позивач є працевлаштованою особою і отримує щомісячний дохід в розмірі 4000 гривень, що не свідчить про погіршення матеріального становища позивача.

Крім того, позивачем не надано доказів, на підтвердження того, що її витрати на утримання дітей значно збільшились, порівняно з витратами, які вона несла на час вирішення питання про стягнення аліментів.

Матеріали справи не містять письмових доказів, що витрати на забезпечення необхідного рівня життєдіяльності неповнолітніх дітей щомісяця перевищують розмір аліментів, які позивач отримує на їх утримання.

Обов`язок по утриманню дітей є обов`язком обох батьків, і не може бути покладений лише на батька.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не буои вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя