ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4787/18 Номер провадження 22-ц/814/147/19Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н.Л. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: Гальонкіна С.А.,

суддів: Карпушина Г.Л., Хіль Л.М.,

з секретарем судового засідання: Ткаченко Т.І.,

з участю:

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

третьої особи - ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 04 жовтня 2018 року у складі головуючого судді Яковенко Н.Л., ухвалене в залі суду в м. Полтаві, повний текст якого складено 05 жовтня 2018 року, у справі № 552/4787/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_5, про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

в с т а н о в и л а :

22 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до місцевого суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

В поданій позовній заяві посилалася на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі до 2005 року, від шлюбу мають доньку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем та знаходиться на її утримання.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що донька навчається на четвертому курсі в Полтавському музичному училищі ім. М.В. Лисенка за спеціальністю «Музичне мистецтво» спеціалізації «Оркестрові духові та ударні інструменти». Для розвитку музичних здібностей дочки в серпні 2016 року придбано флейту Yamaha YFL471H вартістю 43000 грн., у вересні 2017 року сценічне піаніно Yamaha P95 вартістю 15450 грн., а в серпні 2018 року пульт оркестровий за 630 грн. Загалом вартість додаткових витрат на навчання та розвиток музичних здібностей дитини склала 59080 грн., тому позивач вважає, що половину таких витрат має відшкодувати відповідач.

Просила суд стягнути з ОСОБА_4 на свою користь половину вартості додаткових витрат на дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 29540 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 04 жовтня 2018 року, позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 половину вартості додаткових витрат на дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 29540 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції його оскаржив в апеляційному порядку відповідач. В апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду змінити в частині розміру додаткових витрат з половини до 1/4 частини - 14770 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що він є інвалідом ІІІ групи внаслідок трудового каліцтва. На даний час не працює, знятий з обліку у Центрі зайнятості як безробітній, оскільки через вади опорно-рухового апарату та медичні обмеження працювати на роботах, пов'язаних з механізмами, що керуються та із задіянням обох рук, роботодавці не бажають брати його на роботу. Таким чином, працювати за професією водія він не має можливості. Єдиним джерелом доходу відповідача є пенсія по інвалідності. Крім того, вказує, що на його утримання перебувають неповнолітня донька та малолітній син він другого шлюбу. Однак цим обставинам суд першої інстанції взагалі не надав оцінки та не врахував їх під час ухвалення рішення, хоча належні докази на їх підтвердження були надані суду.

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим. Просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а рішення Київського районного суду м. Полтави від 04 жовтня 2018 року залишити без змін.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку загального позовного провадження.

В судове засідання з'явились позивач, представник позивача, відповідач та третя особа.

Відповідно до ч. 1 , ч. 2 та ч. 3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України).

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з підстав визначених п. 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України -невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, місцевий суд виходив з того, що витрати, які просить стягнути на свою користь позивач були здійснені нею для розвитку музичних здібностей доньки, оскілки остання навчається у музичному училищі, та придбані музичні інструменти та прилади необхідні для навчання. Керуючись положеннями ст. 185 СК України, місцевий суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача половини понесених нею додаткових витрат в розмірі 29540 грн., оскільки утримання дитини, в тому числі й участь в додаткових витратах є одним із обов'язків відповідача, як батька.

Колегія суддів в повній мірі не може погодитися з такими висновками, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_2, та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний запис за № 336 від 05 вересня 2005 року.

Від шлюбу сторони по справі мають доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_6 є студенткою четвертого курсу Полтавського музичного училища ім. М.В. Лисенка за спеціальністю «Музичне мистецтво» спеціалізації «Оркестрові духові та ударні інструменти», денної форма навчання, термін навчання з 01 вересня 2015 року (наказ від 11 серпня 2015 року № 37) по 27 червня 2019 року.

Для розвитку музичних здібностей доньки, позивач ОСОБА_2, на утриманні якої знаходилася дитина ОСОБА_6, понесла додаткові витрати на загальну суму 59080 грн. Зокрема, придбано 22 серпня 2016 року флейту Yamaha YFL471H вартістю 43000 грн., 03 вересня 2017 року - сценічне піаніно YamahaP95 вартістю 15450 грн., 08 серпня 2018 року - пульт оркестровий за 630 грн.

Також, місцевим судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4, будучи батьком дитини, добровільно участі в утриманні доньки не приймав, стягнення аліментів проводилось в судовому порядку. Проте, судове рішення щодо стягнення аліментів відповідачем не виконувалося, у зв'язку з чим існує заборгованість зі сплати аліментів.

Сторони у справі є інвалідами третьої групи. Позивач ОСОБА_2 - з 13.06.2017 року за загальним захворюванням з протипоказанням важкої фізичної праці та психоемоційних напружень (а.с.15). Відповідач ОСОБА_4 - з 15.08.2017 року в зв'язку з ураженням опорно-рухомого апарату внаслідок трудового каліцтва з протипоказаннями працювати на роботах, пов'язаних з механізмами, що керуються та із задіянням обох рук (а.с.57).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч. 2 ст. 185 СК України).

Таким чином, з огляду на положення частини 2 статті 185 СК України, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суд повинен враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Аналогічні висновки висловлені в правовій позиції ВСУ у постанові від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов'язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову (дослідження обґрунтованості, наявності доказів, що їх підтверджують). Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо.

Повністю задовольняючи позов, місцевий суд не взяв до уваги твердження відповідача про те, що стягнення з нього додаткових витрат поставить його в скрутне матеріальне становище.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції не надав належної оцінки обставинам, на які посилався відповідач, та доказам наданим на їх підтвердження, зокрема можливості участі батька у зазначених додаткових витратах, його стану здоров'я та матеріального становища, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, та з урахуванням цих істотних обставин, не визначив дійсного розміру додаткових витрат на дитину, які підлягають стягненню.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_4 має щомісячний дохід, а саме пенсію по інвалідності в розмірі 1452 грн., з якої щомісячно проводиться відрахування в розмірі 726 грн. на погашення заборгованості зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 (а.с.52).

Відповідач на даний час не працює, знятий з обліку у Центрі зайнятості як безробітній. Не має можливості працевлаштуватися через вади опорно-рухового апарату та медичні обмеження. Єдиним джерелом доходу відповідача є пенсія по інвалідності. Ці твердження відповідача позивачем не спростовані.

Відповідно до довідки МСЕК від 15.08.2017 року, відповідач є інвалідом ІІІ групи з ураженням органів рухового апарату внаслідок трудового каліцтва. Відповідно до висновку про умови та характер праці відповідачу протипоказана робота пов'язана механізмами, що рухаються та із задіянням обох рук (а.с.57).

На утриманні відповідача перебуває неповнолітня донька - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та малолітній син - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4.

Колегія суддів приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази, які свідчили б про те, що відповідач, враховуючи його матеріальне становище, має можливість сплатити половину понесених позивачем додаткових витрат на утримання дитини, а саме в розмірі 29540 грн. Так само, матеріали справи не містять доказів щодо існування у відповідача реальної можливості працевлаштуватися з врахуванням обмежень, визначених МСЕК, або щодо ухилення від такого працевлаштування.

В доводах апеляційної скарги відповідач ОСОБА_4 погоджується на компенсацію 1/4 частини суми додаткових витрат, які понесла позивач при купівлі музичних інструментів та обладнання для розвитку музичних здібностей доньки.

Колегія суддів приймає до уваги зазначені доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, надавши належну правову оцінку наявним у справі доказам, враховуючи характер спірних правовідносин та норми матеріального права, що їх регулюють, та приходить до висновку, про необхідність змінити рішення місцевого суду, зменшити розмір стягнутої на користь ОСОБА_2 суми додаткових витрат на дитину - ОСОБА_6, з 29540 грн. до 14770 грн.

Керуючись ст. ст. 367; 368; 374 ч.1 п. 2; 376 ч. 1 п. 3, 4; 381; 382; 383; 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 04 жовтня 2018 року - змінити.

Зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 додаткових витрат на дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 29540 гривень до 14770 гривень.

В іншій частині рішення Київського районного суду м. Полтави від 04 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 22 лютого 2019 року.

Головуючий: (підпис) С.А. Гальонкін

Судді: (підпис) Г.Л. Карпушин

(підпис) Л.М. Хіль

Згідно з оригіналом:

Суддя Полтавського

апеляційного суду С.А. Гальонкін