Справа № 567/1653/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2019 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Клімович О.О.

з участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м.Острозі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину

встановив

позивач ОСОБА_1 звернулась до Острозького районного суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину. В обгрунтування позову вказала, що у них з відповідачем ОСОБА_2 є спільна малолітня дитина, дочка, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказала, що на примусовому виконанні у Острозькому районному відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області знаходиться виконавчий лист № 1713/95/12, виданий Острозьким районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.01.2012 року і до досягнення дитиною повноліття, та яким з нього здійснюється стягнення аліментів у розмірі 998 грн. на місяць.

Зазначила, що дочка потребує лікування, та зокрема з 12.11.2018 року по 22.11.2018 року проходила курс консервативного лікування корегуючим корсетом і знаходиться під динамічним наглядом в Орто-технічній лабораторії хребта РФ, м.Москви, з приводу сколіотичної хвороби. В зв'язку з хворобою та лікуванням дочки, вона була змушена витратити 41 680,55 російських рублів, з яких: витрати на лікування - 29900 російських рублів за купівлю корсета, витрати на проїзд до місця лікування з м. Острог Рівненської області, Україна до м. Москва, РФ, всього на суму 7420 російських рублів, витрати на харчування в м. Москва, всього на суму 4360,55 російських рублів.

Вважає, що розмір участі ОСОБА_2 у вказаних вище додаткових витратах на дитину, за період з 12.11.2018 року по 22.11.2018 року, повинен становити рівну частку з нею, тобто половину від усіх витрат, що у твердій грошовій сумі становить - 20 840,27 російських рублів, що становить 8821,69 гривень.

Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням прийняти участь у додаткових витратах на їхню доньку, як до відбуття дочки на лікування, так і після, однак відповідач їй у цьому категорично відмовив зазначаючи, що він вже сплачує аліменти за рішенням суду, а тому вважає, що заходи досудового врегулювання даного спору позитивного результату не дали, що і змусило її пред'явити даний позов. Просила позовні вимоги задовольнити стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на дочку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 12.11.2018 року по 22.11.2018 року, у твердій грошовій сумі розміром 8 821,69 гривень.

Ухвалою від 17.12.2018 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, просила суд їх задовольнити. При цьому вказала, що вона неодноразово зверталась до відповідача із проханням, щоб він, як батько, приймав участь у додаткових витратах на лікування дитини, однак він на її прохання не реагував, тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом. Лікування їхньої доньки ОСОБА_3 відбувалось в Орто-технічній лабораторії хребта РФ, м. Москва, з приводу сколіотичної хвороби. Загальна сума витрат на лікування їхньої дочки у проміжок часу з 12.11.2018 по 22.11.2018, у твердій грошовій сумі, яка підлягає стягненню з відповідача складає 8821,69 гривень.

Враховуючи вищевикладені обставини, просить суд стягнути із відповідача на її користь додаткові витрати на лікування їх спільної дочки, у зазначеній сумі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково, при цьому вказав, що ДВС ГТУЮ у Рівненській області за виконавчим листом, виданим Острозьким районним судом Рівненської області з нього стягуються аліменти на користь позивачки на утримання дочки ОСОБА_3, в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку що становить 998грн. на місяць. Зазначив, що він допомагає своїй дочці матеріально по мірі своєї можливості. Пояснив, що він знає, що донька перебувала на лікуванні в РФ з приводу хвороби хребта, погодився на стягнення з нього понесених витрат на лікування доньки та її проїзд, однак заперечив щодо стягнення з нього понесених витрат на харчування в сумі 4360,55 російських рублів.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до частково задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Із досліджених судом письмових доказів, що у справі - свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась ОСОБА_3, батьками якої зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.7).

Згідно виконавчого листа, виданого Острозьким районним судом Рівненської області на виконання рішення суду від 25.01.2012 року, з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягення дитиною повноліття ( а.с.8).

Відповідно до довідки про розмір аліментів, сплачених у твердій грошовій сумі Острозького районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області № 7284/3 від 26.11.2018 з ОСОБА_2 здійснюються стягнення, починаючи з 16.01.2012 і до досягнення дитиною повноліття, та за якою з нього стягнуто аліменти у розмірі 998 грн. на місяць за період з 01.01.2018 по 31.10.2018 ( а.с.9).

Відповідно до медичної картки ОСОБА_3, довідки Орто-технічної лабораторії хребта від 14.11.2018 року, повідомленням Орто-технічної лабораторії хребта від 14.11.2018 року ОСОБА_3 потребує лікування, та з 12.11.2018 по 22.11.2018 проходила курс консервативного лікування корегуючим корсетом і знаходиться під динамічним наглядом в Орто-технічній лабораторії хребта (місцезнаходження: 124460, РФ, м. Москва, Зеленоград, просп. Генерала Алексєєва, 42, стр. 1, каб. 223, з приводу сколіотичної хвороби) ( а.с.10-14).

Відповідно до квитанції № 000204 серії АА від 14.11.2018 року вартість корсета МФК «1КП-ОЛ» становить 29900 російських рублів ( а.с.30).

Відповідно до електронних білетів та доданих квитанцій, витрати на проїзд до місця лікування з м. Острог до м. Москва, РФ складають 7420 рублів ( а.с.15-24).

Відповідно до довідки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № SBT34VFOUC41IBLK від 26.11.2018 року курс російського рубля до гривні, становив 0,4233 за 1 гривню (а.с.31).

Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов'язку матері, батька брати участь у додаткових витратах на дитину.

Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Виходячи із вимог закону, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору (Ухвала ВС України №6-20278св09 від 16 грудня 2009 року).

Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п.18 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

СК України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах на дітей зобов'язані обоє батьків, незалежно від того, з ким проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Враховуючи вищевикладене, відповідач зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, яка страждає на тяжку хворобу та потребує реабілітації. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені додаткові витрати на лікування дитини в розмірі 1/2 від загальної суми, яку ОСОБА_1 самостійно понесла на лікування доньки.

В судовому засіданні встановлено, що підтверджується матеріалами справи, дочка ОСОБА_3 з 12.11.2018 року по 22.11.2018 року проходила курс консервативного лікування корегуючим корсетом і знаходилась під динамічним наглядом в Орто-технічній лабораторії хребта Російської Федерації, з приводу сколіотичної хвороби.

В зв'язку з хворобою та лікуванням дочки, ОСОБА_3, позивачка була змушена витратити 41680,55 російських рублів, з яких: витрати на лікування 29 900 російських рублів за купівлю корсета, витрати на проїзд до місця лікування з м. Острог Рівненської області, Україна до м. Москва, РФ на суму 7420 російських рублів, витрати на харчування всього на суму 4360,55 російських рублів.

Таким чином суд вважає доведеним суму додаткових витрат в розмірі 7898 грн. 78 коп., які складаються з коштів на лікування та витрати на проїзд. (29900 російських рублів + 7420 російських рублів) = 37320 російських рублів : 2 = 18660 російських рублів х 0,4233=7898,78 гривень).

Суд вважає, що оплата на харчування дитини, є витратами, які понесені для забезпечення нормальних умов проживання дитини і їх не можна вважати такими як в розумінні ст. 185 СК України, тому суд не може взяти до уваги витрати понесені позивачкою на харчування дитини в сумі 4360,55 російських рублів, що складає 922,91 гривень.

За таких обставин суд вважає необхідним позов в частині стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 7898,78 грн. додаткових витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 гривні 80 копійок.

Керуючись ст.ст.180, 181, 182, 184, 185, 191 Сімейного Кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст.2, 10,13, 141, 211, 263- 265 ЦПК України, суд

вирішив

позовні вимоги ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, жителька АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, житель АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2) про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 12.11.2018 року по 22.11.2018 року в сумі 7898( сім вісімсот дев'яносто вісім ) гривень 78 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19 лютого 2019 року .

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.