Справа №487/2172/17 Головуючий в апеляційній інстанції - Лисенко П.П.
Провадження №22-ц/812/909/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 травня 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Лисенка П.П.,

суддів: Галущенка О.І., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

за участі:

представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

представникавідповідача Баришнікова А.О.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Скороход-2" рішення Заводського районного суду м. Миколаєва, яке ухвалене 04 березня 2019 року о 08 годині 20 хвилин, в приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва під головуванням судді Біцюка А.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Скороход-2" про стягнення збитків,

В С Т А Н О В И Л А:

19 квітня 2017 року подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пред`явили до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Скороход-2" (далі ОСББ "Скороход-2") вищезазначений позов, який обґрунтовували наступним.

Їм, на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1

Будинок, в якому вказана квартира знаходиться, перебуває на балансі ОСББ «Скороход-2», який, згідно статуту, і несе відповідальність за технічний стан водопостачальних та каналізаційних пристроїв, що є в будинку.

18 грудня 2016 року через засмічену каналізацію у вказаному житловому будинку, брудна вода з каналізації потрапила через сантехнічні пристрої, які розташовані у ванній кімнаті належної позивачам квартири, та розповсюдилась по ній, у результаті чого їм завдано збитків, у наслідок псування майна, що знаходилось у квартирі.

ОСОБА_1 звернулась до голови ОСББ «Скороход-2» із заявою про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, але відповідач у добровільному порядку збитки не відшкодував.

Відповідно до висновку експерта «Південної товарної біржі» вартість відновлювального ремонту квартири складає 28 497 гривень.

Посилаючись на наведене та вищевказаний висновок, позивачі просять стягнути з відповідача на їх користь 28 497 гривень матеріальної шкоди.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 березня 2019 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСББ "Скороход-2" на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 13 704 гривні 96 копійок.

Вирішено питання про стягнення судового збору.

ОСББ «Скороход -2» подало на це рішення апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, оскільки вини об`єднання у спричинені шкоди позивачам не встановлено.

Скаргу вмотивовувало неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи.

Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду 1 інстанції без змін, оскільки суд постановив його з додержанням норм матеріального й процесуального права.

Так, задовольняючи частково позов, суд 1 інстанції виходив з того, що бездіяльністю ОСББ «Скороход -2» завдано позивачам матеріальну шкоду, розмір якої підтверджується висновком судової будівельно - технічної експертизи № 17-1007 від 22 січня 2018 року.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду погоджується з обставинами та правовідносинами, встановленими судом 1 інстанції, висновки щодо них та результату вирішення справи, вважає вірними, обґрунтованими й законними.

За Конституцією України, ст. 49 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів.

Відповідно до статей 1, 3 ЦК України, 2, 4, 12-13, 367 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, слід зауважити, що, виходячи із загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, в порядку цивільного судочинства регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у встановлених законом випадках, органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Відмова від такого права є недійсною.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України і обраний позивачем.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

При цьому, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, для чого роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і допомагає здійсненню їхніх прав.

Відповідно до статей 12, 78, 81, 263 ЦПК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» Про судове рішення у цивільній справі - рішення суду у цивільній справі, як найважливіший акт правосуддя, покликаний забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини і наповнити реальністю принцип верховенства права, повинен ухвалюватися за неухильного додержання вимог чинного процесуального законодавства про його законність і обґрунтованість.

Рішення визнається законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд оцінює докази відповідно до вимог статей 77 - 78, ч.ч. 3-4 ст. 82, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно із статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги і може вийти за їх межі.

Відповідно до ст. ст. 1, 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29 листопада 2001 року №2866-III (далі - Закон) зазначено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі об`єднання) юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Майно об`єднання утворюється з майна, переданого йому співвласниками у власність; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом. Майно, придбане об`єднанням за рахунок внесків та платежів співвласників, є їхньою спільною власністю.

Згідно із ч. ч. 1. 2 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов`язаний укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна, забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку, зокрема, є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче - огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення.

Згідно із п. 1 ч. 1 Закону об`єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов`язане забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам.

Неналежне виконання такого обов`язку, що потягло за собою спричинення збитків, тягне за собою їх відшкодування об`єднанням за правилами про деліктні зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди.

За ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Таким чином, норма сформульована таким чином, що потерпіла особо доводить наявність шкоди та її розмір, а, особа, яку звинувачують у заподіянні збитків, відсутність її вини в цьому. В залежності від доведеності названих обставин і вирішується спір.

Згідно зі ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі - продажу квартири від 20 червня 2014 року (а.с. 4-5). Квартира знаходиться практично в новому будинку і тільки відремонтована.

Відповідно до Статуту ОСББ «Скороход-2», в указаному будинку створено назване об`єднання, яке і опікується сантехнічним станом комунікацій (а.с.10-16).

Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ОСББ є виконавцем послуг з утримання будинків та споруд, у тому числі виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових мереж водо-, теплопостачання та водовідведення, відповідно, несе відповідальність за стан внутрішньо будинкових мереж будинку.

18 грудня 2016 року через засмічену каналізацію у житловому будинку АДРЕСА_2 у квартирі НОМЕР_1 , що належить позивачам, відбулося затоплення.

В заяві ОСОБА_4 на адресу відповідача зазначено, що у квартирі НОМЕР_2 14 відбулося залиття, шляхом витікання води із каналізації через раковину та душову, причиною чого стала засмічення каналізації будівельним сміттям. Зокрема, були залита пральна машина, підлога у всіх кімнатах, розмокли двері та короби, шафа з мийкою (а.с. 19).

Як вбачається із акту складеного ОСББ, 20 грудня 2016 року сталося засмічення каналізації по стояку під`їзду № 2 у будинку АДРЕСА_2 . Для усунення засмічення викликалась відповідна аварійна служба, що здійснила очистку каналізації. При цьому, ОСББ не встановлено винну в засміченні каналізації особу, а тому саме відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та пункту 2.2 Статуту ОСББ «Скороход-2», товариство і повинно відшкодувати завдані позивачам збитки.

Як вбачається зі звіту незалежної оцінки від 27 січня 2017 року, вартість ремонту квартири АДРЕСА_1 , з урахуванням ПДВ складає 28 497 гривень 50 копійок (а.с. 59-63).

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 липня 2017 року у справі призначено судову будівельно- технічної експертизу.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 17-1007 від 22 січня 2018 року зазначається, що у квартирі АДРЕСА_1 виявлені сліди затоплення. Відповідно до зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва за формою локального кошторису, вартість відновлювальних робіт складає 13 704 гривні 96 копійок.

За відсутності інших доказів, саме у вказаному розмірі і слід стягнути з відповідача на користь позивачів відшкодування збитків.

Оскільки саме так і вчинив суд 1 інстанції, то його дії слід вважати вірними та обґрунтованими.

Докази та обставини, на які посилається відповідач у апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанцій і при їх дослідженні та встановленні були дотримані норми матеріального і процесуального права.

При цьому апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

З урахуванням всіх зазначених обставин, суд не вбачає підстав для скасування судового рішення, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки наведені в ній доводи не спростовують висновків судів.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Скороход-2" залишити без задоволення, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 березня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий П.П. Лисенко

Судді: О.І. Галущенко

Н.О.Шаманська

__________________________________________________

Повний текст постанови складено 23 травня 2019 року.