№ провадження 2/495/1328/2019
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

16 травня 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Ткаченко О.М.,

Справа № 495/1190/19,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Білгород Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області про встановлення факту сумісного проживання та визнання права власності на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2018 року позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Миколаївської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, про встановлення факту сумісного проживання та визнання права власності на житловий будинок, уточнивши свої позовні вимоги 12.02.2019 року остаточно просить суд: встановити факт сумісного проживання ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: житлового будинку літ. "А", загальною площею 62,4 кв.м., житловою площею 38, 2 кв.м., кладової літ. "Б", кладової літ. "В", літньої кухні літ. "Г", вбиральні літ. "Д", споруд № НОМЕР_1 1-6.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір спадкодавець ОСОБА_2 .

Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді:

- житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Позивач маючи намір прийняти спадщину після смерті матері, звернувся до приватного нотаріуса Базан Т.П. Білгород-Дністровського районного нотаріального округу із заявою про оформлення та видачу йому свідоцтв про право на спадщину за законом, проте на підставі листа № 45/01-16 у видачі свідоцтва йому було відмовлено у зв`язку з тим, що у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок та пропущений строк для отримання спадщини.

Разом з тим, він фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки до дня смерті матері мешкав разом з нею, на даний час проводить ремонтні роботи в житловому будинку, сплачує комунальні платежі.

На підставі вищевказаних обставин він і звернувся до суду за захистом своїх прав.

Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне його клопотання про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, з позовом згоден, заперечень проти позовних вимог не має.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити , виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла спадкодавець ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне їй майно у вигляді:

- житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 житлового будинку по АДРЕСА_1 підтверджується наявною в матеріалах справи копією технічного паспорту на жилий будинок індивідуального житлового фонду та довідкою № 33 від 30.01.2019 року, виданою Миколаївської сільською радою, згідно якої дійсно згідно запису в по господарській книзі № 4 особовий рахунок НОМЕР_3 власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 була гр. ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 /л.с.12/.

Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов`язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Таким чином, в судовому засіданні на підставі вищезгаданих доказів достовірно підтверджено факт належності померлій житлового будинку АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є рідним сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 . /л.с.17/.

У відповідності до довідки № 32, складеної Миколаївською сільською радою 30.01.2019 року, ОСОБА_1 на момент смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкав разом з нею та надавав їй фізичну допомогу, здійснив її поховання /л.с.12 /.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлений факт сумісного проживання ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Позивач бажає прийняти спадщину після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , звернувся до приватного нотаріусу Білгород-Дністровського районного нотаріального округу щодо оформлення спадщини, проте листом № 45/01-16 від 07.02.2019 року приватним нотаріусом Т.П.Базан відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаної нотаріальної дії.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи усе вищевикладене, а саме те, що позивач є спадкоємцем за законом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , який фактично прийняв спадщину після смерті матері, оскільки в судовому засіданні достовірно було встановлено факт сумісного проживання ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент відкриття спадщини, окрім того позивач звернувся до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав, не відмовився від її прийняття, однак та обставина, що у нього відсутні правовставнолюючі документи на спадкове майно перешкоджають йому у нотаріальному оформленні спадщини, взявши до уваги підтверджений факт належності спадкового майна спадкодавцю на підставі довідки сільської ради, а також те, що інших спадкоємців судом не виявлено, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області про встановлення факту сумісного проживання та визнання права власності на житловий будинок та можливість їх задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216-1218, 1261, 1268, 1269ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області про встановлення факту сумісного проживання та визнання права власності на житловий будинок - задовольнити.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: житлового будинку літ. "А", загальною площею 62,4 кв.м., житловою площею 38, 2 кв.м., кладової літ. "Б", кладової літ. "В", літньої кухні літ. "Г", вбиральні літ. "Д", споруд № № 1-6.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_5 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_6 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Миколаївська сільська рада Білгород - Дністровського району Одеської області, що знаходиться за адресою: с. Миколаївка Білгород - Дністровського району Одеської області, по вул. Центральна, 62.

Суддя: