РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/6007/17

Провадження № 22-ц/4815/111/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Бондаренко Н. В., Хилевич С. В.,

секретар судового засідання - Ковальчук Л. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 жовтня 2018 року у складі судді Ковальова І.М., ухвалене в м. Рівне о 14 год. 29 хв., дата складання повного тексту рішення невідома,

в с т а н о в и в :

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в Рівненський міський суд Рівненської області із позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», в якому просила стягнути з відповідача на її користь суму про страхового відшкодування в розмірі 211283,33 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 жовтня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» про стягнення страхового відшкодування - задоволено. Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 211 283,33 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2112,83 грн.

Вважаючи рішення суду незаконним, ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» оскаржило його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» зазначає, що оскаржуване рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що місцевий суд не взяв до уваги та не надав правової оцінки умовам договору страхування та вимогам Закону України «Про страхування». При укладенні договору сторони погодили усі істотні умови та вичерпний перелік страхових ризиків, пакет документів, необхідних для прийняття рішення щодо того чи є подія страховим випадком, обсяг прав та обов'язків сторін, підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування. Висновком експертного транспортно-трасологічного дослідження № 1365-17-ТТ від 26.01.2017 року було встановлено, що пояснення заявника про утворення всього механізму пошкоджень автомобіля Mercedes Benz МL 350 д.р.н. НОМЕР_3 як наслідків наїзду на дерево у вказаному ним місці, в обсязі наданої слідової інформації, не підтверджується відповідністю характеру, форми, розмірів і розташування усіх слідів контакту на автомобілі, розташуванню об'єктів і слідовій обстановці на місці пригоди, що свідчить про технічну неспроможність заявленої версії у цілому. Експерт зазначив, що наявні пошкодження були утворені при контактах з різними слідоутворюючими предметами, які відрізняються за морфологічними ознаками, механізму утворення і розташуванню у просторі відносно кузова автомобіля. Також вказує, що місцевий суд не звернув увагу на особливості утворення пошкоджень переднього правого крила автомобіля, в результаті яких відбулося відокремлення фрагменту металу. Ці пошкодження крила взагалі не характерні для випадку контакту з деревом і виключає можливість отримання пошкоджень за даних обставин. На фотозображеннях чітко видно сліди маневрування коліс на снігу, що спростовує пояснення позивача, що автомобіль «занесло». Вважає, що факти про які позивач зазначає у своїй заяві та поясненнях не підтверджуються обсягом наявних пошкоджень, отриманих автомобілем Mercedes Benz МL 350 д.р.н. НОМЕР_3. Керуючись чинним законодавством, ПрАТ СК «Уніка» прийняло рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, про що було повідомлено позивача. Суд не взяв до уваги того, що подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку є підставою для відмови у здійсненні страхових виплат. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 03 лютого 2017 року по справі №569/1009/17 водія ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Однак, при розгляді адміністративної справи не з'ясовувалось дослідження заявлених пошкоджень автомобіля і природа їх виникнення. Відповідач не заперечує отримання пошкоджень автомобіля позивача за інших обставин, але ставить під сумнів отримання таких пошкоджень під час ДТП, за наслідком якої виник даний спір. А тому, факт наявності постанови про притягнення до адміністративної відповідальності водія автомобіля Mercedes Benz МL 350 д.р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_1 свідчить лише про факт, що в діях водія вбачається адміністративне правопорушення, але не підтверджує, що пояснення водія стосовно причин настання ДТП, а також обсяг і характер заявлених пошкоджень відповідає дійсності. Крім того, оскаржуване рішення не містить мотивованої оцінки кожного аргументу сторін та мотивів відхилення доказів. В рішенні не зазначено чому не прийнято до уваги заперечення відповідача проти позову та його доводи, висновок № 1365-17-ТТ від 26.01.2017 року, а також повідомлення Рівненського НДЕКЦ МВС України про неможливість проведення судової експертизи від 16.07.2018 року, фотознімки пошкодженого автомобіля з місця пригоди та інші документи. Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, а також стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати при подачі апеляційної скарги по сплаті судового збору.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною, тому просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду - до скасування з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові.

Згідно ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 10 січня 2017 року близько 09 год. 55 хв. ОСОБА_1 на автодорозі Бармаки - Городище 1 + 450 м, керуючи транспортним засобом марки Mercedes Benz, в порушення п.12.1, 1.5. Правил дорожнього руху, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням, внаслідок чого здійснила наїзд на придорожнє дерево, а автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 03 лютого 2017 року по справі №569/1009/17 визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

04 жовтня 2016 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Каско» №018178/4600/0000027 від 04 жовтня 2016 року автомобіля марки Mercedes Benz МL 350 АТ, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов (шасі) НОМЕР_4, 2012 року випуску.

При укладенні договору страхування сторонами було погоджено усі його істотні умови, включаючи вичерпний перелік страхових ризиків, пакет документів, необхідних для прийняття рішення щодо того чи є подія страховим випадком, обсяг прав та обов'язків сторін, підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку.

Пунктом 3 частини першої статті 26 Закону України «Про страхування» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку.

Відповідно до пункту 6.3.6. умов Договору страхувальник зобов'язаний при настанні страхового випадку виконувати дії, передбачені Договором, надавати повну інформацію про причини, обставини страхового випадку, для визначення обставин, наслідків страхового випадку та розміру заподіяних збитків.

Згідно ч. З ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування повинен містити причини відмови у страховій виплаті.

Відповідно до п.3 ст. 26 Закону України «Про страхування», підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку.

Пунктом 11.1.3. умов Договору передбачено, що Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо Страхувальник надав неправдиві відомості про факт настання страхового випадку.

Крім того, відповідно до п. 4.1.3 Страхове відшкодування не виплачується, якщо обсяг пошкоджень не відповідають причинам та обставинам страхового випадку, за яким проводиться врегулювання збитку.

У своїх поясненнях від 10.01.2017 р., наданих відповідачу, позивач зазначила, що автомобіль занесло в кювет, та як наслідок - відбувся наїзд на дерево; автомобіль отримав пошкодження: переднє праве крило, бампер, арка, фара, капот, праве дзеркало. Свідків зазначеної події не було. Автомобіль було оглянуто представником відповідача, та зафіксовано у акті огляду пошкодження транспортного засобу. Жодних застережень щодо обсягу пошкоджень внаслідок згаданої пригоди, та наявністю пошкоджень, що не відносяться до даної пригоди, позивачем зроблено не було.

Пунктом 6.2.4. умов Договору та ст. 25 Закону України «Про страхування» передбачено право Страховика у разі необхідності робити запити про відомості, пов'язані із страховим випадком, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також можуть самостійно з'ясовувати причини та обставини страхового випадку.

На підставі зазначених норм, ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» було направлено запит до експертної компанії «Укравтоекспертиза» щодо проведення автотехнічного дослідження механізму пошкоджень та встановлення технічної спроможності пояснень водія ОСОБА_1 щодо пригоди та отримання заявлених пошкоджень автомобілем за вказаних обставин події.

Висновком експертного транспортно-трасологічного дослідження № 1365-17-ТТ від 26.01.2017 року встановлено, зокрема, що пояснення заявника про утворення всього механізму пошкоджень автомобіля Mercedes Benz МL 350 АТ, реєстраційний номер НОМЕР_1, як наслідків наїзду на дерево у вказаному ним місці, в обсязі наданої слідової інформації, не підтверджується відповідністю характеру. Форми, розмірів і розташування усіх слідів контакту на автомобілі, розташуванню об'єктів і слідовій обстановці на місці пригоди, що свідчить про технічну неспроможність заявленої версії у цілому.

Так, експерт зазначає, що наявні пошкодження були утворені при контактах з різними слідоутворюючими предметами, які відрізняються за морфологічними ознаками, механізму утворення і розташуванню у просторі відносно кузова автомобіля. З врахуванням вказаних відмінностей, весь обсяг заявлених пошкоджень експерт поділяє на -три основні контактно-слідові групи А, В, С (зображення 21 дослідження).

До групи А відносяться сліди ковзання у правій частині переднього бампера, на капоті, на передньому правому крилі, на передній правій стійці кузова і по всій довжині правого краю даху салону, які могли бути утворені при контактах з твердими слідоутворюючими предметами, котрі розташовувалися зі сторони правого борту кузова і за висотою досягали даху салону.

До групи В включені сліди ковзання і одночасного тиску на слідосприймаючу поверхню, розташовані по центру переднього бампера у нижній частині бампера. Такі сліди могли бути утворені при блокуючо-ковзному контакті з твердим слідоутворюючим предметом, який розташовувався на рівні днища кузова.

Група С - пошкодження крила переднього правого, які призвели до відокремлення від нього фрагментів металу. Верхня та задня умовні лінії відокремлення металу мають ознаки складної послідовності механічних впливів, яка зазвичай має місце при відокремленні

Утворення пошкоджень переднього правого крила автомобіля, в результаті яких відбулося відокремлення фрагменту металу, не характерні для випадку контакту з деревом і виключає можливість отримання пошкоджень за заявлених обставин.

На фото з місця пригоди видно, що передній правий кут стоячого автомобіля розташовується на рівні найближчого дерева, і очевидно, і що дане дерево не дозволяє автомобілю просунутися вперед. Сліди коліс закінчуються у місці зупинки автомобіля, з чого випливає, що далі автомобіль не просувався. При такому розташуванні автомобіля відносно дерева можливий контакт з деревом переднього правого кута кузова, але виключена можливість утворення пошкоджень по всій довжині правого борта кузова - у тому числі крила правого переднього, дзеркала заднього виду правого і слідів ковзання на правій передній стійці та по всьому краю даху.

Крім того, на фотографіях чітко видно сліди маневрування коліс на снігу, що спростовує пояснення Позивача щодо того, що автомобіль «занесло».

Таким чином, обставини, викладені в заяві та поясненні позивачки, не підтвердилися обсягом наявних пошкоджень, отриманих автомобілем Mercedes Benz МL 350 АТ, реєстраційний номер НОМЕР_1.

На підставі вищезазначених умов договору страхування та положень Закону України «Про страхування», ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» прийняло рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування за заявленим випадком, про що було повідомило ОСОБА_1.

Суд першої інстанції у порушення ст. 264 ЦПК України належним чином обставин справи не встановив, надав неповну та неправильну оцінку умовам договору страхування, не взяв до уваги, що подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку є підставою для відмови у здійсненні страхових виплат.

Апеляційний суд критично оцінює висновок місцевого суду про те, що підтвердженням настання страхового випадку є протокол про адміністративне правопорушення, винесений працівниками поліції, а також постанова Рівненського міського суду Рівненської області від 03.02.2017 року у справі № 569/1009/17.

Дійсно, зазначеною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення. Разом з тим, попри встановлення факту та обставин ДТП, судом при розгляді справи не досліджувався характер заявлених пошкоджень автомобіля і природа їх виникнення, а тому постанова суду не є безспірним доказом отримання автомобілем позивачки пошкоджень під час дорожньо-транспортної пригоди, що підпадають під категорію страхового випадку.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що місцевим судом при ухваленні рішення про задоволення позову не з'ясовано у повній мірі фактичних обставин справи та норм закону, що регулюють дані правовідносини, не оцінено наведеного у взаємозв'язку, з огляду на що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нової постанови про відмову в позові.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку з наведеним, з позивача підлягають до стягнення на користь відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 3 169,25 грн..

Керуючись ст. ст. 141, 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 жовтня 2018 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про стягнення страхового відшкодування - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_5, виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області, проживає АДРЕСА_1, іпн. НОМЕР_2) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (м.Київ, вул.Саксаганського, 70А, МФО 380805, ) судові витрати, що складаються із судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 3 169 (три тисячі сто шістдесят дев'ять) гривень 25 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 лютого 2019 року.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н. М.

Судді: підпис Бондаренко Н .В.

підпис Хилевич С. В.

Копія вірна: суддя-доповідач Ковальчук Н. М.