РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/793/19

Справа № 510/719/19

29.05.2019 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з серпня 1991 року сторони почали мешкати разом у цивільному шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_3 .

22 січня 2013 року шлюб між позивачем та відповідачем було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції в Одеській області.

Спільне життя з відповідачем не склалося, втрачено почуття любові та бажання підтримати сімейні стосунки. На сьогоднішній день сторони проживають окремо, фактично шлюбні відносини між ними припинено.

Таким чином, сім`я фактично розпалася, шлюб існує тільки формально. Примирення не можливо. Сумісне господарство не ведеться.

Спільної згоди про розірвання шлюбу в порядку ст. 106 СК України сторони не досягли, а тому позивач змушена звернутися д суду.

Крім того, за час спільного проживання однією сім`єю сторонами було набуте право власності на наступне майно:

1)1/3 частки нежитлового будинку - гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 »;

2)1/3 частки нежитлового будинку - гаражу з господарськими спорудами та спорудою, розташованого за адресою: АДРЕСА_1;

3)Нежитловий будинок - кіоск з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 »;

4)1/2 частки нежитлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 «а»;

5)3/5 частки магазину АДРЕСА_4 ;

6)Квартиру АДРЕСА_5;

7)Транспортний засіб - вантажний фургон, марки ГАЗ, модель 4301, 1994 року випуску, реєстраційний номер

НОМЕР_1 ) ОСОБА_4 засіб - легковий седан - В, марки Mercedes-Benz 124, 1989 року випуску, реєстраційний номер

НОМЕР_2 )Транспортний засіб - вантажний фургон, марки ГАЗ, модель 3309, 2006 року випуску, реєстраційний номер

НОМЕР_3 )Транспортний засіб - вантажний фургон, марки ГАЗ, модель 3309, 2008 року випуску, реєстраційний номер

НОМЕР_4 )Транспортний засіб - вантажний фургон, марки Mercedes-Benz, модель 1831, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Загальна сума спільно нажитого майна подружжя складає 1 290 000,00 грн, з яких нерухоме майно вартістю 651 360,00 грн та рухоме майно вартістю 644 640,00 грн.

Позивач зазначає, що дане майно відноситься до спільної сумісної власності та може бути поділено між подружжям.

Позивачу судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява від представника позивача - адвоката Вальченко В.В., відповідно до якої він просить розглянути справу за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити, судові витрати позивач просить залишити за нею.

Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, з серпня 1991 року сторони почали мешкати разом у цивільному шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_3 .

22 січня 2013 року шлюб між позивачем та відповідачем було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції в Одеській області.

Спільне життя з відповідачем не склалося, втрачено почуття любові та бажання підтримати сімейні стосунки. На сьогоднішній день сторони проживають окремо, фактично шлюбні відносини між ними припинено.

Таким чином, сім`я фактично розпалася, шлюб існує тільки формально. Примирення не можливо. Сумісне господарство не ведеться.

Спільної згоди про розірвання шлюбу в порядку ст. 106 СК України сторони не досягли, а тому позивач змушена звернутися д суду.

Суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно, поновити сімейні відносини між ними неможливо.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя.

Крім того, за час спільного проживання однією сім`єю сторонами було набуте право власності на наступне майно:

1)1/3 частки нежитлового будинку - гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 »;

2)1/3 частки нежитлового будинку - гаражу з господарськими спорудами та спорудою, розташованого за адресою: АДРЕСА_1;

3)Нежитловий будинок - кіоск з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 »;

4)1/2 частки нежитлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 «а»;

5)3/5 частки магазину АДРЕСА_4 ;

6)Квартиру АДРЕСА_5;

7)Транспортний засіб - вантажний фургон, марки ГАЗ, модель 4301, 1994 року випуску, реєстраційний номер

НОМЕР_1 )Транспортний засіб - легковий седан - В, марки Mercedes-Benz 124, 1989 року випуску, реєстраційний номер

НОМЕР_2 )Транспортний засіб - вантажний фургон, марки ГАЗ, модель 3309, 2006 року випуску, реєстраційний номер

НОМЕР_3 )Транспортний засіб - вантажний фургон, марки ГАЗ, модель 3309, 2008 року випуску, реєстраційний номер

НОМЕР_4 )Транспортний засіб - вантажний фургон, марки Mercedes-Benz, модель 1831, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Загальна сума спільно нажитого майна подружжя складає 1 290 000,00 грн, з яких нерухоме майно вартістю 651 360.00 грн та рухоме майно вартістю 644 640,00 грн.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст.61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до наведеної норми права, вище вказане спірне майно є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , оскільки придбано під час знаходження сторонами в шлюбі та не виключено з цивільного обороту.

Згідно із ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приймаючи до уваги докази, які свідчать про час набуття позивачем та відповідачем спірного майна, суд, вважає, що дійсно, воно відноситься до майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За змістом ст.ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Судом встановлено, що під час придбання спірного майна сторони находились в зареєстрованому шлюбі, проживали разом, вели спільне господарство та були пов`язані спільним побутом.

Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, таким чином, суд приходить до висновку, що позов має бути задоволено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 22 січня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 3 - розірвати.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частки нежитлового будинку - гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ».

Визнати за ОСОБА_1 право власності на1/3 частки нежитлового будинку - гаражу з господарськими спорудами та спорудою, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ».

Визнати за ОСОБА_1 право власності нанежитловий будинок - кіоск з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на1/2 частки нежитлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ».

Визнати за ОСОБА_1 право власності на3/5 частки магазину АДРЕСА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_5 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяті днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова