22.11.2019 Єдиний унікальний номер 205/6392/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 рокум. ДніпроСправа № 205/6392/17
2/205/2237/19

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєва Тетяни Миколаївни про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28.09.2017р. звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати заповіт, складений ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєвою Тетяною Миколаївною 03.03.2017р., реєстровий номер 83, - недійсним.

Позовна заява мотивована тим, що 03.03.2017р. ОСОБА_4 складено вищевказаний заповіт, проте на думку позивача на момент складання заповіту ОСОБА_4 в силу свого захворювання не міг усвідомлювати значення своїх дії та (або) не міг керувати ними. Окрім того, в позові зазначає, що померлий перебував під психологічними та фізичним тиском з боку відповідача та її синів.

Відповідач ОСОБА_2 надала суду відзив на позов, у якому посилаючись на безпідставність викладених в ньому обставин, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 , - ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 , - ОСОБА_6 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Участі у судових дебатах не приймала.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_7 . позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні.

У судове засідання приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєва Т.М. не з`явилась, хоча про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином.

Заслухавши пояснення учасників справи та свідків, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 03.03.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєвою Т.М. посвідчено заповіт, яким ОСОБА_3 на випадок своєї смерті все його майно, яке буде йому належати на день його смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, а також все те, що буде йому належати за законом на день його смерті та що згідно з законодавством України може бути успадкованим, у повному обсязі, без будь-яких винятків - заповів ОСОБА_2 (а.с.40).

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 04.04.2017р. Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

Відповідно до спадкової справи № 17/2017, заведеної приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєвою Т.М., у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулись ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_2 (а.с.37-61).

Звертаючись до суду з позовом про визнання заповіту недійсним, позивач посилається на те, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не мав на меті складання вказаного заповіту, оскільки в силу свого захворювання не міг на момент складання заповіту усвідомлювати значення своїх дії та (або) не міг керувати ними. Окрім того, зазначає, що померлий перебував постійно під психологічним та фізичним тиском ОСОБА_2 та її дітей.

Згідно з ч.1 ст.231 ЦК України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2018р. призначено у справі посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено судовим експертам КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» (а.с.161).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 5 від 07.02.2019р. ОСОБА_3 за своїм психічним станом в період складання заповіту 03.03.2017р.міг розуміти значення свої дій і керувати ними (а.с.165-167).

Враховуючи вищевказане, беручи до уваги висновок судово-психіатричної експертиза, а також відсутність достатніх та допустимих доказів складення заповіту під фізичним та психологічним тиском з боку відповідача та її дітей, суд доходить висновку, що позивач всупереч ст.81 ЦПК України не довела тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а відтак і про достатність правових підстав для відмови у задоволенні позову.

За змістом ст.141 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позовних вимог судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. ст.ст.4,6,10,12,13, 81-83, 141, 247, 263-264 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєва Тетяни Миколаївни про визнання заповіту недійсним, складеного ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєвою Тетяною Миколаївною 03 березня 2017 року, реєстровий номер 83, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було,оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 02.12.2019р.

СуддяН.Г. Остапенко