Провадження №2/523/561/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про зняття арешту

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про зняття арешту про зняття арешту з 11/100 частини будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладений згідно постанови Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси.

Позов обгрунтовано тим, що позивачу стало відомо про арешт його майна, накладений під час примусового виконання виконавчого листа №2-8037, однак стягнення з боржника не проводилося, про рішення суду він не знав, звернень до нього не було. Від відділу ДВС він отримав відповідь про неможливість отримати постанову у зв`язку з закінченням строків зберігання, оскільки виконавчі провадження за 2007 рік знищені в порядку, передбаченому законодавством. Оскільки вказаний арешт порушує його права як власника, він вимушений був звернутися до суду з даним позовом.

Сторони в засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про місце, дату та час судового засідання. Представник позивача звернувся з заявою про розгляд справи в його відсутності.

Представник відповідача про причини неявки не повідомив, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався.

Раніше до суду було направлено відзив, за змістом якого відповідач заперечує проти позову, вказуючи на те, що позов не підлягає задоволенню, оскільки арешт був накладений відповідно до вимог закону, підстав для його зняття немає. Позивачем не надано доказів про виконання зобов`язань.

Згідно з частиною 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 20.02.2007 року позивач ОСОБА_1 є власником 58/100 частин спадкового майна, яке складається із 77/100 домоволодіння по АДРЕСА_1 . Вказане рішення набрало законної сили 20.02.2007 року. Право власності зареєстровано за позивачем, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.03.2019 р.

14.06.2007 року на підставі постанови Першого ДВС Київського РУЮ у м.Одесі від 06.06.2007 року АА №765890 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Третьою одеською державною нотаріальною конторою було зареєстровано за №5138297 обтяження на 77/100 частин вказаного будинку, належних позивачу.

Як видно з Витягу з книги обліку виконавчих документів Першого відділу ДВС Київського районного управління юстиції в м.Одесі за 2007 рік, 13.03.2007 року до відділу надійшов виконавчий лист, виданий Приморським районним судом м.Одеси №2-8037 від 01.10.2004 р., боржник ОСОБА_1 , стягувач СП «УМЗ» про стягнення 1881,87 грн.

Із тексту постанови про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.06.2007р. вбачається, що виконавчий лист видано 04.10.2004 року, а боржник ЗАТ «УМЗ».

Згідно з нормами ст.24 Закону «Про виконавче провадження» за заявою стягувача, з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення, державний виконавець постановою про відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника (крім коштів) та оголосити заборону на його відчуження.

Одночасно з винесенням такої постанови державний виконавець може провести опис і арешт майна боржника в порядку, визначеному цим Законом.

Представником відповідача у відзиві на позов повідомлено про прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження та матеріали його передано в архів відділу і в наступному знищено за закінченням строку зберігання, і перебування на виконанні до 27.06.2007 р.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В силу ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 318 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Проаналізувавши вказані норми та оцінивши надані докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими, оскільки наявний арешт порушує право власності, тому спірне майно підлягає звільненню з -під арешту.

Керуючись ст.ст.12,13,76,81,89,258-259,263-265,268,273,354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Звільнити з-під арешту нерухоме майно ОСОБА_1 , а саме: 77/100 частини будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого 14.06.2007 року Третьою одеською державною нотаріальною конторою на підставі постанови Першого ДВС Київського РУЮ у м.Одесі від 06.06.2007 року АА №765890 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, обтяження №5138297.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 22.04.2019 р..

Суддя: