Провадження № 22-ц/802/961/19 Категорія: 56 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Бовчалюк З.А., Карпук А.К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 серпня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

05 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» на його користь нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 26944,52 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 102451,20 грн..

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 серпня 2019 року відмовлено у видачі судового наказу за даною заявою та роз`яснено заявнику про його право на повторне звернення із такою ж заявою після усунення її недоліків.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати цю ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» відзив на апеляційну скаргу не подавав.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.5 ст.268, ст.381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Стаття 163 ЦПК України встановлює форму і зміст заяви про видачу судового наказу. Зокрема, відповідно до п.п.4, 5 ч.2 цієї статті у заяві повинно бути зазначено: 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. А відповідно до п.4 ч.3 цієї статті до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

У заяві про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 26944,52 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 102451,20 грн. ОСОБА_1 вказує, що з вини підприємства з ним до цього часу (тобто до 05.08.2019 - дата подання заяви) не проведено повного розрахунку - не виплачено нараховану заробітну плату. На підтвердження зазначеної обставини заявник посилається на видану підприємством довідку, яку приєднав до заяви, а також приєднав копію трудової книжки (а.с.6-8).

Разом із тим, приєднана довідка не підтверджує тієї обставини, що станом на 05.08.2019, тобто на дату подання заяви із заявником не проведено повного розрахунку та не виплачено нараховану заробітну плату.

Так, із підписаної директором Гранюком В.А. та скріпленої печаткою ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» довідки без зазначення номера та дати її видачі вбачається, що у ній наявна інформація про розмір загальної заборгованості по заробітній платі підприємства перед заявником станом на 01.01.2018, а не станом на серпень 2019 року (а.с.6).

З урахуванням наведеного, відмовляючи у видачі судового наказу про стягнення заробітної плати у розмірі 26944,52 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 102451,20 грн., суд першої інстанції вірно виходив із того, що заява ОСОБА_1 подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами справи та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст.268 ч.ч.4, 5, 367, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 серпня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя

Судді