Справа № 212/2314/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дехта Р.В., з участю секретаря судового засідання Більченко Ю.О., представника позивача ОСОБА_1 ., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, -

встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач ОСОБА_2 19 березня 2019 року звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів .

Свої вимоги обґрунтував тим, що з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі у період з 10 листопада 2012 року по 19 липня 2017 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року на утримання якої з позивача на підставі рішення суду від 26 вересня 2016 року стягнуті аліменти у розмірі ј частини від усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку які він починав регулярно сплачувати, однак згодом, у зв`язку із погіршенням матеріального становища сплачував аліменти не у повному обсязі через що виникли борги. ОСОБА_2 зазначив, що не має постійного заробітку , офіційно не працевлаштований, а нарахування суми аліментів кожного разу щомісячно змінюється, коливається від 2076,00 грн. до 2423,75 грн. у зв`язку із чим звертався до виконавчої служби за роз`ясненнями . На підставі зазначеного просить суд змінити розмір стягнення аліментів , а саме змінити з ј частини від усіх видів доходу на тверду фіксовану грошову суму у розмірі 1500,00 грн. щомісяця оскільки не має наміру ухилятися від обов`язку з утримання дитини, вважає, що фіксований розмір аліментів слугуватиме справедливим та належним компромісом.

Відповідачка ОСОБА_3 у запропонований судом термін відзиву на позовну заяву не надала.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився. Представник позивача Плешакова О.Г. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 до суду не з`явилась, матеріали справи були повернуті на адресу суду, тобто ОСОБА_3 фактично ухвалу про відкриття провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами не отримала, проте за змістом п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вищевказані документи вважаються врученими відповідачу, оскільки надсилались за адресою місця її проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку згідно отриманої інформації на запит суду.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

29 березня 2019 року ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Дехта Р.В., прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 26 квітня 2019 року.

26 квітня 2019 року представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 надала до суду заяву про доручення до матеріалів справи доказів довідки про доходи, копій скарг на дії державного виконавця.

26 квітня 2019 року розгляд справи було відкладено через неявку відповідача на 22 травня 2019 року.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Під час розгляду справи судом встановлено, що сторони з 10 листопада 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі , який зареєстровано Жовтневим відділом ДРАЦС КМУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 879 та від шлюбу мають спільну дитину доньку ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року і ці обставини доказуванню не підлягають оскільки були встановлені раніше Жовтневим районним судом під час розгляду цивільної справи № 212/3714/16ц (2/212/2178/16) . Зазначеним рішенням суду з ОСОБА_2 стягнуто аліменти в розмірі ј частини його заробітку (доходів ) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з 29 червня 2016 року на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 до її повноліття на користь матері дитини ОСОБА_6 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року у цивільній справі № 212/3424/17 (2/212/2127/17) шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано .

Частиною 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Мартусенко Н.М. від 28 листопада 2016 року було відкрито провадження у справі щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки за рішенням суду (ВП № 52998335).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Так, викладені у позовній заяві обставини були предметом дослідження в рамках цивільної справи та в ухваленому рішенні надана їм правова оцінка.

Вирішуючи позов по суті, суд, також, звертає увагу, що відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Як вбачається з правової позиції Верховного Суду України у справі за №6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до ст. 192 СК України та п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позивач надав до справи відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів на утримання податків про свої доходи за період 1 квартал 2017 року по 4 квартал 2018 року , де зазначено, що з січня 2017 року по 01 2018 року відсутня інформація про доходи , в лютому 2018 року та квітні 2018 року отримував доходи у розмірі 167,15 грн. від АТ «Універсал Банк» як підставі у погіршенні майнового стану, однак зазначені обставини не позбавляють ОСОБА_2 від сплати аліментів на утримання дитини у передбаченому законодавством розмірі для задоволення життєвих потреб.

Згідно частиною 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до вимог ст. ст. 78, 79, 80 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи наданні докази, суд дістається висновку, що позовні вимоги позивача про зміну розміру аліментів не підлягають задоволенню, оскільки позивач не надав суду належних та допустимих доказів про зміну матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я за період з 26 вересня 2016 року по 19.03.2019 року та суд враховує наявність загально відомих витрат людини - позивача (харчування, оренда житла в Одеській області, сплата аліментів за рішенням суду), що перевищують його заробіток (дохід), у 2017 році позивач ОСОБА_2 взагалі не отримував доходу, у 2018 році позивач отримав дохід у розміри 283,72 гривні, що дає право суду не обмежуватися розміром заробітку (доходу) платника аліментів, при визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89,133, 141, 258-259, 263-265,279, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, що стягуються за рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 вересня 2016 року, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована: АДРЕСА_2 , квартира АДРЕСА_3

Повне рішення буде виготовлено 24 травня 2019 року.

Суддя: Р. В. Дехта