ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/3360/18 Номер провадження 22-ц/814/762/19Головуючий у 1-й інстанції Алтухова О.С. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

учасники справи:

представник позивача Коваленко Р.Й.

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк»

на заочне рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 грудня 2018 року, ухвалене суддею Алтуховою О.С., повний текст рішення складено - 12 грудня 2018 року

у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 30 140,38 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 17.05.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідачу надано кредит в сумі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобов'язання не виконав, тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 03.09.2018 р. становить 30 140,38 грн. та складається з наступного: 17 659,23 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 10 783,48 грн. - заборгованість за пенею; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1 411,45 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 30 140,38 грн за кредитним договором № б/н від 17.05.2012 року, а також судовий збір в розмірі 1 762 грн.

Заочним рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 грудня 2018 року у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що, як вбачається із позовної заяви, заборгованість за кредитом (тілом кредиту) у відповідача відсутня, у зв»язку з чим не зрозуміло на підставі чого виникла заборгованість та на яку суму боргу нараховувалися відсотки, пеня та штрафи, оскільки ст. 534 ч. 1 ЦК України встановлена черговість погашення вимог кредитора, а саме у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов»язані з одержанням виконання, у другу чергу сплачуються проценти і неустойка, у третю чергу сплачується основна сума боргу, отже суду не надано достовірних доказів про існування боргу у ОСОБА_3 у розмірі 30 140,38 грн., оскільки відсутній детальний та достовірний розрахунок заборгованості із зазначенням заборгованості за кредитом (тілом кредиту), що унеможливлює вирішити питання щодо стягнення відсотків, пені та штрафів. Ухвалою суду від 20.11.2018 р. явка представника позивача у судове засідання була визнана обов»язковою для надання особистих пояснень у справі, проте позивач не виконав ухвалу суду та не забезпечив явку свого представника в судове засіданнядля встановлення фактичних обставин справи.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, недостатнього дослідження письмових доказів та обставин справи, що мають значення для справи, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що розрахунок заборгованості по кредиту проведено позивачем у відповідності до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, які разом із заявою відповідача складають між сторонами у справі договір про надання банківських послуг, та з врахуванням сплачених щомісячних платежів. Правильність проведення розрахунку позивачем відповідач належними та допустимими доказами не спростував, будь-яких клопотань з цього приводу не заявляв, зокрема і про проведення відповідної експертизи, а тому відповідно до ст. ст. 89, 263 ЦПК України судове рішення повинно бути ухвалене на підставі наявних у справі доказів, у тому числі й наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача по кредиту, що утворилась станом на дату, вказану у цьому розрахунку та позові.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин, що 17.05 2012 року між банком та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір б/н, за яким банк надав відповідачу кредит в сумі 8000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 8-31).

Станом на 03.09.2018 року отримані кредитні кошти відповідачем не повернуто.

Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 15.05.2012 року заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03.09.2018 р. становить 30 140,38 грн.: нараховані відсотки - 17 659,23 грн., нарахована пеня - 10 783,48 грн., 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1 411,45 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 5-7).

Суд першої інстанції повно та об'єктивно встановив фактичні обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у позові, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 03.09.2018 р. має заборгованість, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь у розмірі 30 140,38 грн. та складається з: 17 659,23 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 10 783,48 грн. - заборгованість за пенею; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1 411,45 грн. - штраф (процентна складова).

На підтвердження вказаної заборгованості позивач надав розрахунок заборгованості станом на 03.09.2018 р., з якого вбачається, що за відповідачем існує заборгованість у розмірі 30 140,38 грн. та складається з: 17 659,23 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 10 783,48 грн. - заборгованість за пенею; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1 411,45 грн. - штраф (процентна складова).

Таким чином, ні позовна заява, ні розрахунок заборгованості не містить відомостей про існування заборгованості по тілу кредиту, тому є правильним висновок суду першої інстанції про те, що не зрозуміло на яку суму боргу та у зв»язку з чим нараховувалися відсотки, пеня та штрафи за умови відсутності заборгованості по тілу кредиту.

У прохальній частині позовної заяви позивач вказав, що у разі неявки в судове засідання відповідача, він не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом.

До позову додав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та про розгляд справи за відсутності позивача (а.с. 36, 37).

Ухвалою суду від 08.10.2018 р. було відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду на 06.11.2018 р. (а.с. 41).

У судові засідання 06.11.2018 р. та 20.11.2018 р. сторони не з»явилися (а.с.50,55).

Ухвалою суду від 20.11.2018 р. проведення судового засідання у справі було призначене на 12.12.2018 р., явка представника позивача визнана обов»язковою для надання особистих пояснень по справі (а.с. 56-57).

У судове засідання 12.12.2018 р. сторони не з»явилися (а.с. 62), судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній даних та доказів (а.с. 63).

Згідно ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Після ухвалення 12.12.2018 р. судом першої інстанції заочного рішення у справі від позивача до суду 20.12.2018 р. надійшла уточнена позовна заява про стягнення заборгованості (а.с. 96).

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до ч. 1 ст. 189 ЦПК України завданням підготовчого провадження є визначення обставин, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 214 ЦПК України головуючий забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов'язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, не заслуговують на увагу, оскільки позивач скористався процесуальним правом надати докази до позову, подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність у порядку спрощеного провадження, ухвалу суду про обов»язкову явку у судове засідання позивач не виконав, свого представника в суд не направив, додаткові докази, якщо вважав за необхідне у строки, визначені ЦПК України, не надав, тому вбачається, що судом першої інстанції у відповідності до вимог ЦПК України були вжиті всі заходи для повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем на стадії апеляційного оскарження надані нові докази, які не були витребувані у позивача судом першої інстанції, не заслуговують на увагу, оскільки згідно ч. 1,2,3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 368, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 грудня 2018 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 лютого 2019 року.

СУДДІ: Дорош А.І. Триголов В.М. Лобов О.А.