КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№22-ц/824/5734/2019 Головуючий в 1 інстанції - Ковалевська Л.М.
Унікальний № 381/384/18 Суддя-доповідач - Панченко М.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Панченка М.М.

суддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

при секретарі - Кемському В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області, третя особа:приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Перепелиця Жана Пилипівна, про визначення додаткового строку для подання заяви щодо прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області, третя особа:приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Перепелиця Жана Пилипівна, в якому просила визначити їй додатковий строк тривалістю один місяць для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її чоловіка - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що не змогла вчасно подати заяву про прийняття спадщини за законом, як спадкоємиця першої черги, оскільки у зв`язку зі складними відносинами, які останнім часом склалися між подружжям, позивач з чоловіком не спілкувалася, проживала окремо, а про його смерть дізналася лише у вересні 2017 року.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2018 року позов задоволено у повному обсязі.

Судовим рішенням визначено ОСОБА_3 додатковий строк тривалістю один місяць з дня набрання рішенням законної сили, для подання позивачем до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погодившись з таким рішенням суду, особи, які не брали участі у справі, але вважають, що судовим рішенням вирішено питання про їх права та обов`язки: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій просили судове рішення скасувати з ухваленням нового рішення суду про відмову у позові.

Скаржники посилаються на те, що суд не залучив їх до участі у справі, в той час як вирішення даного спору прямо стосується їх прав та обов`язків. Так, ОСОБА_4 ще 19.12.2007 року склав заповіт на ім`я матері скаржників - ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_4 мати скаржників звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Разом з тим, до отримання свідоцтва про право на спадщину ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 померла, у зв'язку з чим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як спадкоємці померлої, вважають за необхідне оскаржити дане судове рішення, оскільки в порядку спадкової трансмісії(ст. 1276 ЦК України) можуть претендувати на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 .

При цьому, скаржники також посилаються на те, що ОСОБА_3 не навела суду жодних поважних підстав для встановлення додаткового строку на прийняття спадщини, а обставина необізнаності позивача про смерть спадкодавця не відповідає дійсності, оскільки остання була присутньою при похованні ОСОБА_4 .

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого судом рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з ухваленням нового рішення про відмову у позові з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на все належне йому майно.

Спадкоємицею першої черги є його дружина, тобто позивач ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб.

Відповідно до частини 1 статті 1223 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За змістом статей 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини і для цього встановлений 6-ти місячний строк. Якщо строк пропущено з поважних причин, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання такої заяви.

У зв'язку з тим, що позивач до вересня 2017 року не була обізнана про смерть чоловіка та, відповідно, пропустила шестимісячний строк на прийняття спадщини, вона звернулася до суду з даним позовом.

Разом з тим, як вбачається з документів, доданих до апеляційної скарги, ще 19.12.2007 року ОСОБА_4 склав заповіт на ім`я ОСОБА_5 , яка доглядала спадкодавця до смерті /а.с. 45/.

Після смерті ОСОБА_4 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з чим 28.12.2012 року було заведено спадкову справу №54043529 /а.с. 43/.

Проте, до отримання свідоцтва про право на спадщину та реєстрації права власності на спадкове майно ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 померла.

Спадкоємцями указаної особи є її доньки: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що скаржники в даному випадку можуть претендувати на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 в порядку спадкової трансмісії, а тому є заінтересованими особами в межах даного провадження, оскільки встановлення додаткового строку на прийняття спадщини іншому потенційному спадкоємцеві ОСОБА_4 безумовно стосується прав та обов`язків скаржників.

Між тим, позивачем та судом першої інстанції в порушення норм чинного процесуального законодавства не було залучено до участі у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Так, отримавши відповідь від нотаріуса про те, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 була заведена 28.12.2012 року та враховуючи, що позивач з такою заявою звернутися не могла, суд першої інстанції не з`ясував за чиєю заявою була відкрита відповідна спадкова справа та, відповідно, не встановив коло заінтересованих осіб по даній справі.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Отже, враховуючи наявність безумовних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з процесуальних мотивів, останнє підлягає скасуванню, а доводи позовної заяви підлягають повторній оцінці судом апеляційної інстанції.

Так, звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_3 посилалася на те, що їй не було відомо про смерть чоловіка до вересня 2017 року.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до абз. 6 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів та заперечень учасників справи та врахувавши її фактичних обставин.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу сторони справи на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами та обов`язками щодо предмета спору (стаття 13 ЦПК України ), а суд на засадах змагальності сторін може лише сприяти застосуванню таких прав та виконанню обов`язків, ураховуючи при цьому принципи справедливості та рівності учасників процесу перед законом та судом.

Відповідно до частин другої та третьої статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_3 не надала належних та допустимих доказів того, що їй не було відомо про смерть її чоловіка з 2012 по 2017 роки, а також доказів того, що пропуск шестимісячного строку на прийняття спадщини пов`язаний з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення відповідних дій, у зв`язку із чим позивач не виконала свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог і заперечень.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.06.2018 року по справі № 592/9058/17-ц.

Крім того, згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України у справі 6-1215цс16 від 14 вересня 2016 року, якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, зокрема, через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивачем не наведено поважних та достатніх підстав для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалене з порушенням норм процесуального і матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Крім того, в порядку ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір в сумі 960 грн.

Керуючись ст.ст.374,376 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області, третя особа:приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Перепелиця Жана Пилипівна, про визначення додаткового строку для подання заяви щодо прийняття спадщини.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 960 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту виготовлення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 16 травня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді