Єдиний унікальний номер справи 235/3929/19
Номер провадження 2/235/1457/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2019 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Клікунової А. С.,

за участю секретаря судового засідання: Ліпскіс О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Покровська Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій ОСОБА_1 просить змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми в розмірі 1000 грн., що стягнуті згідно рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 серпня 2013 року, - на 1/6 частку з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.06.2019 року і до досягнення сином повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. ОСОБА_2 має аліментні зобов`язання перед ОСОБА_1 з надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому кошти на утримання дитини рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15.08.2013 року присуджено у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень. На період ухвалення рішення суду відповідач був зареєстрований фізичною особою-підприємцем, мав нерегулярний дохід, тому позивачем було заявлено стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. В 2019 році позивачу стало відомо, що ОСОБА_2 працює на посаді начальника юридичного відділу в Покровській міській раді Донецької області, отримує стабільну заробітну плату. ОСОБА_1 , за ознайомленням з декларацією про доходи відповідача, що офіційно оприлюднена на сайті Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, - прийшла до переконання, що доцільно отримувати аліменти на сина у виді певної частки від заробітку ОСОБА_2 , оскільки в такий спосіб розмір утримання буде збільшено, та забезпечиться регулярність отримання коштів на дитину в прив`язці отримання відповідачем заробітної плати. Посилаючись на такі обставини, та норми СК України і Закону України «Про охорону дитинства» щодо забезпечення прав дитини на рівень життя достатній для розвитку, а також обов`язку батьків щодо належного утримання, - ОСОБА_1 просить змінити спосіб нарахування аліментів на утримання неповнолітнього сина з твердої грошової суми в розмірі 1000,00 гривень на 1/6 часку з усіх видів заробітку відповідача, при цьому враховує утримання відповідачем неповнолітнього сина ОСОБА_5 , народженого в 2015 році в шлюбі з ОСОБА_3 .

Судом порушено справу, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін що узгоджується з ч. 4 ст. 19, п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, суду адресовано заяву в порядку ч. 3 ст. 43 ЦПК України про розгляд справи в її відсутність, при цьому позовні вимоги підтримано, просить ухвалити рішення по суті спірних відносин на підставі поданих документальних матеріалів.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, суду адресовано заяву в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України про розгляд справи без його участі. Крім того, відповідачем, з дотриманням ст. 274 ЦПК України, подано відзив на позовну заяву, з посиланням на безпідставність позовних вимог, в задоволенні яких слід відмовити. Так, відповідач акцентує увагу суду, що ОСОБА_1 просить змінити спосіб нарахування аліментів, хоча фактично наводить обставини для збільшення розміру аліментів, що суперечить обраному способу захисту оспорюваних прав. ОСОБА_2 зазначає, що за домовленістю з позивачем в добровільному порядку вже було збільшено розмір аліментів до 1200,00 гривень, що узгоджується з ч. 2 ст. 184 СК України. Крім того, невірним, за переконанням відповідача, є посилання ОСОБА_1 як на підставу позовної заяви на потребу в грошових коштах на неповнолітнього сина в зв`язку з суттєвими витратами на лікування та навчання дитини. Так, відповідач зазначає, що жодного разу не відмовився приймати участі у додаткових витратах на сина ОСОБА_4 , 2012 року народження, спірні питання з позивачем з цього приводу ніколи не виникали, та взагалі можуть бути врегульовані положенням ст. 185 СК України, а таких вимог позивач не заявляє. Додатково відповідач надав суду копію трудової книжки про звільнення 24.09.2019 року з посади начальника юридичного відділу Покровської міської ради.

Третьою особою без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 письмових пояснень, в порядку ч. 3 ст. 278 ЦПК України не надала, згідно заяви просить справу розглянути в її відсутність, в позові відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі в період часу з 20.07.2007 року по 20.06.2013 року (згідно ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказування), є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (підтверджено свідоцтвом про народження - а.с. 7).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15.08.2013 року по справі № 235/4099/13-ц зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень щомісячно, починаючи з 16.07.2013 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8).

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

ОСОБА_1 в судовому порядку порушила позов про зміну способу стягнення раніше присуджених аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітної плати (доходу) платника ОСОБА_2 .

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що в основу вимоги зміни способу стягнення аліментів покладено саме мету зміни, а саме збільшення розміру раніше стягнутих аліментів.

Суд зазначає, що зміна способу стягнення аліментів (ст. 181 ч. 3 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст. 192 ч. 1 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані, оскільки зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, тобто зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів.

З урахування вказаного, суд вважає за доцільне надати аналіз відповідності вимогам закону вже присуджених аліментів і розміру аліментів у разі задоволення вимоги про зміну способу їх стягнення.

Так, норми ст. 184 СК України, в редакції, що діяла на час ухвалення рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15.08.2013 року про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів, - пов`язували можливість присудження аліментів у твердій грошовій сумі з наявністю у платника нерегулярного, мінливого доходу, одержання частини доходу в натурі, а також із наявністю інших обставин, що мають істотне значення. Зі змісту рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15.08.2013 року вбачається, що безпосередньо ОСОБА_1 було заявлено стягнення аліментів в твердій грошовій сумі 2500,00 гривень. При цьому, суд, встановлюючи аліментні зобов`язання, за наданням оцінки матеріальному становищу ОСОБА_2 , який на той час був зареєстрованим приватним підприємцем, платником єдиного податку, а також працював в Красноармійській міськрайонній філії ДУ «Донецький обласний лабораторний центр держсанепідемслужби України», - визначив розмірі аліментів на неповнолітню дитину в сумі 1000,00 гривень щомісячно.

З 08.07.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» та відповідно змінені ним положення СК України, згідно з якими можливість присудження аліментів у твердій грошовій сумі перестала пов`язуватися з наявністю у платника нерегулярного, мінливого доходу, одержанням частини доходу в натурі, та в ч. 1 ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, в ч. 3 ст. 181 СК України закріплено право позивача при необхідності змінювати спосіб стягнення аліментів.

Право стягувача аліментів на пред`явлення вимоги про зміну способу стягнення аліментів визнається належним способом захисту прав та з 08.07.2017 року прямо унормовано на законодавчому рівні.

Позовна заява ОСОБА_1 заявлена в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на отримання гідного грошового забезпечення, матеріальної підтримки зі сторони батька ОСОБА_2 .

Позивач пов`язує необхідність зміни способу стягнення аліментів не зі зміною матеріального становища відповідача (ст. 192 СК України), не з потребою отримання коштів на додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина (ст. 185 СК України), а зі зміною мінімального розміру аліментів на дитину. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, ОСОБА_1 в позовній заяві зазначає, що неповнолітній син потребує наразі більших витрат на матеріальне забезпечення, у зв`язку із збільшенням потреб у вихованні, розвитку, продуктами харчування, медичними препаратами. На підтвердження таких посилань до позову долучено:

- довідку № 01-32/139 від 03.04.2019 року про те, що ОСОБА_4 , 2012 року народження є учнем навчально-виховного комплексу № 1 Покровської міської ради Донецької області, та харчується у навчальному закладі за батьківські кошти (а.с. 10);

- договір купівлі-продажу № 307-1-15 від 20.06.2018 року, укладений ОСОБА_1 на придбання навчальних посібників на 2018-2019 роки вартістю 1980,00 гривень (а.с. 11);

- інформаційну довідку № 01-17/432, видану 02.05.2019 року КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської міської ради Донецької області про те, що за період з 11.2018 року до 04.2019 року неповнолітній ОСОБА_4 , 2012 року народження хворів застудними захворювання три рази, призначалися медпрепарати (а.с. 12).

Суд надає оцінку слушності аргументів позивача з позиції належності і достатності доказів та приписів норм права, що підлягають застосуванню до спірних відносин сторін та зазначає, що згідно з ч. 2 ст. статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2019 рік" прожитковий мінімум, для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року складає 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень, тому мінімальний розмір аліментів на неповнолітню дитину сторін ОСОБА_4 , 2012 року народження (виповнилося повних 7 років) станом на дату ухвалення рішення повинен складати 1059 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15.08.2013 року про стягнення аліментів зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на примусовому виконанні не перебуває, відповідачем грошові кошти сплачуються добровільно, при цьому останні шість місяців розмір за домовленістю сторін збільшено до 1200,00 гривень (згідно ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказування).

Сімейний кодекс України, зокрема ст. 192 СК України, передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Суд акцентує увагу, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим здійсненням.

Суд звертає увагу, що навіть за час розгляд даної справи в матеріальному становищі відповідача як платника аліментів відбулися певні зміни. Так, на час звернення ОСОБА_1 до суду відповідач перебував в трудових відносинах з Покровською міською радою, обіймав посаду начальника юридичного відділу. Згідно роздруківки з сайту Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування розмір доходу ОСОБА_2 за 2018 рік складав 173423,00 гривень (а.с. 13-21). За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків за період з 01.01.2019 року по 31.03.2019 року розмір заробітної плати ОСОБА_2 дорівнює 9201,63 гривень (а.с. 37, 38). Згідно копії трудової книжки ОСОБА_2 з 24.09.2019 року звільнився за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України (а.с. 49-50).

Отже, у правовідносинах сторін щодо сплати / отримання аліментів періодично можуть виникати спори щодо розміру щомісячного платежу, оскільки за переконанням позивача - надання коштів утримання дитини, в тому числі з позиції свідомості батьківського обов`язку, - знаходиться в прямій залежності від отримуваних відповідачем доходів. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною у практиці ЄСПЛ (рішення у справах «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, суд акцентує увагу, що розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (Постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року, (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Таким чином, суд вважає наявні законні підстави для зміни способу стягнення аліментів зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини з твердої грошової суми 1000,00 гривень, визначена рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15.08.2013 року до 1/6 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд вважає за необхідне, з метою запобігання проблем при подальшому нарахуванні аліментів, встановити час з якого змінено спосіб стягнення. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, при задоволенні позову суд зазначає, що аліменти виплачуються в новому розмірі від дня набрання рішенням законної сили. До набрання рішенням про зміну способу аліментів законної сили вони сплачуються в попередньому розмірі.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша - компенсується за рахунок держави. Так, позивач ОСОБА_1 в силу Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати державного мита, тому судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_2 в дохід держави. Розмір судового збору суд визначає, з урахуванням норми п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 181, 182, 184 СК України, керуючись ст. ст. 141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з твердої грошової суми в розмірі 1000 гривень, що стягнуті згідно рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15.08.2013 року по справі № 235/4099/13-ц, - на 1/6 частку з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Судові витрати відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України покласти на ОСОБА_2 , а саме стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України та, відповідно п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, - до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Дата складання повного тексту рішення суду - 07.10.2019 року (з урахуванням положення ч. 6 ст. 259 ЦПК України).

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ;

- третя особа: ОСОБА_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя