Номер провадження: 22-ц/813/3421/19
Номер справи місцевого суду: 521/9419/18
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Погорєлової С.О., Заїкіна А.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м.Одеса апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В обгрунтування позову позивач зазначала, що сімейне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на життя, шлюб носить формальний характер.

Від спільного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 .

Відповідач участі у вихованні сина не приймає.

Відповідач працює за контрактом на іноземних суднах та отримує велику зарплату.

Згідно останнього контракту моряка від 31.03.2017 року розмір заробітної плати відповідача складає - 1875 доларів США на місяць.

Згідно виписки із банківського рахунку від 19.03.2018 року вбачається, що відповідач працює 8-10 місяців на рік. Таким чином приблизний середньорічний дохід відповідача становить 16 875 доларів США (1875 х 9 місяців), а відповідно, приблизний середньомісячний дохід - 1400 доларів США або 36 400 грн.

З огляду на зазначене, позивач просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 15000 гривень щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, відповідно до закону, починаючи з дня подання позову до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований 26.09.2008 року Першим ВРАЦС Малиновського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 559.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишено ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого ЗУ „Про державний бюджет", з проведенням індексації відповідно до закону, починаючи з 07.06.2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Не погоджуючись з рішенням суду в частині стягнення з відповідача аліментів у розмірі 2000 гривень, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 15000 гривень щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, відповідно до закону, починаючи з дня подання позову до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;

4) порушення норм процессуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Задовольняючи позов та стягуючи аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини у розмірі 2000 гривень, суд першої інстанції виходив з того, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Такий висновок суду першої інстанції є вірним, проте колегія суддів не погоджується з сумою, визначеною судом першої інстанції у розмірі 2000 гривень, та вважає за можливе збільшити її до 7000 гривень з наведених нижче обставин.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.09).

Відповідно матеріалів справи, ОСОБА_3 має посвідчення моряка з 11.09.2008 року (а.с.16).

Відповідно Договору моряка про роботу за наймом, ОСОБА_3 уклав трудовий договір з власником судна, назва компанії - T-TRADER FIVE LTD C/O CLIPPER FLEET MANAGEMENT A/S, Крюінгова компанія BALTIC CREW INTERNATIONAL LTD, Судно Традиційний кліпер, прапор судна Багамські острови, відповідно якого він обіймає посаду КОК (повар) з 02.04.2017 року. За умовами договору, термін роботи 5 місяців (+30 днів), загальна сума заробітної плати (включаючи основну заробітню плату, гарантовані одноразові виплати, відпускні, проживання, надбавки) складає: 1875 доларів США.

Відповідно довідки ТОВ „В.ШІПС ОФФШОР УКРАЇНА" від 20.10.2017 року ОСОБА_3 працевлаштований в компанії „CLIPPER FLEET MANAGEMENT A/S", посередник V.Ships Offshore Ukraine", на посаді повара та на цей час (20.10.2017 року) перебуває в рейсі на m/v Clipper Tradition (а.с.15).

Відповідно довідки АБ „Південний" (м.Одеса) від 19.03.2018 року на рахунок ОСОБА_1 (колишньої дружини ОСОБА_3 ) перераховувалася заробітня плата ОСОБА_3 від іноземних компаній V.Ships Inc. Clipper Marlene, V.Ships LTD Clipper Titan, V.Ships LTD Clipper Tradition, яка за період з 01.01.2016 року по 19.03.2018 року склала 27 361, 86 доларів США (а.с.13-14).

Відповідно до довідки ПАТ АБ „Південний" від 08.08.2018 року на ім`я ОСОБА_3 відкриті два поточних рахунки в гривні та в доларах США.

Так, відповідно до рахунку в гривні, рух коштів за період з 01.01.2017 року по 24.07.2018 рік по дебету та кредиту складає „0" (а.с.40).

Відповідно до рахунку в доларах США, рух коштів за період з 01.01.2017 року по 24.07.2018 рік по дебету складає 5 270 доларів США, по кредиту 5 570,05 доларів США (а.с.41).

Таким чином, заробітня плата ОСОБА_3 за останні 7 місяців за період з 26.04.2017 року по 03.11.2017 року (відповідно довідки від 19.03.2018 року, а.с.13-14) складає 12237, 49 доларів США, а середня в місяць відповідно 1 748, 21 доларів США.

За таких обставин, на думку колегії суддів, з урахуванням тих доказів, які є в матеріалах справи, для забезпечення гармонійного розвитку дитини, розмір аліментів на утримання дитини підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 7000 гривень.

Між тим, при розгляді позовів заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає низка норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей, яка не є вичерпною.

Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За положеннями ч.1-2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

За положеннями ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ст.7 ЗУ „Про державний бюджет на 2018 р." прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Відповідно до ст.7 ЗУ „Про державний бюджет на 2019 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Доводи апеляційної скарги, що відповідач має змогу сплачувати на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 15 000 гривень щомісячно не є спроможніми, оскільки робота моряка не є постійною зі стабільною заробітньою платою та залежить від ринку праці, яка надається крюінговими компаніями з урахуванням різних умов пропонуючих контрактів.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.191 ЦПК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з позовом до суду 04.06.2018 року, що підтверджується штампом на позовній заяві, проте суд першої інстанції помилково вказав дату стягнення з 07.06.2018 року.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Поняття розумних строків розгляду справи в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нетотожне (неідентичне) поняттю процесуальних строків в національних системах права. Право Європейського Суду з прав людини є «автономним» і його тлумачення Судом Конвенції не пов`язане з тлумаченням права національними судами.

ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СУД з прав людини оцінює «розумність» тривалості провадження з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв:

складність справи,

поведінка заявника та відповідних органів влади,

а також важливість предмета спору для заявника

(див., серед інших джерел, рішення у справі «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France) [ВП], заява № 30979/96, п. 43, ECHR 2000-VII). Українські справи: «Світлана Науменко проти України», рішення від 09 листопада 2004 року; «Меріт проти України», рішення від 30.03.2004 року; «Єфименко проти України», рішення від 18 липня 2006 року, «Івань та інші проти України», рішення від 12 січня 2017 року, п.п.7, 8; «Аніфер проти України», рішення від 26 липня 2018 року п.6, та інші.

В пункті 1.6. Європейської хартії про статус суддів (Рада Європи, 1998 р.) з урахуванням положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом» зазначено, що на державу покладається обов`язок забезпечувати суддів всіма засобами, необхідними для належного виконання їхніх завдань, і зокрема, для розгляду справ в межах розумного періоду часу.

У пункті 33, 35 Рекомендації СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленою Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, підкреслено, що кожна держава повинна виділяти судам достатньо ресурсів, приміщень та устаткування, щоб вони могли функціонувати відповідно до стандартів, викладених у ст.6 Конвенції, а також щоб судді могли ефективно працювати.

У судах має працювати достатня кількість суддів та кваліфікований допоміжний персонал.

Тому, незабезпечення належного функціонування судової системи через відсутність достатньої кількості суддів, у зв`язку з надмірним навантаженням, унеможливлює розгляд справ у строки, передбачені національним законодавством.

З початку січня 2019 року по 20.05.2019 року внаслідок автоматизованого розподілу до судді Таварткіладзе О.М. надійшло 459 справ.

З урахуванням надмірного навантаження, яке виходить за межі фізичних можливостей, недостатньою кількістю суддів (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці і т.п.), суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішити питання щодо відкриття провадження у справі, призначити справу до розгляду, вирішити інші процесуальні питання, пов`язані з розглядом справи, та розглянути справу у строки, передбачені національним законом.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, апеляційний суд

П О С ТА Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2018 року в частині стягнення аліментів на утримання дитини - змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 7000 гривень щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, відповідно до Закону, починаючи з дати подачі позову до суду, тобто з 04.06.2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст судового рішення складено: 20.05.2019 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін