Справа № 724/1351/19
Провадження № 2/724/492/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2019 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

при секретарі: Мельник М.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Хотині Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20 листопада 2010 року вона ОСОБА_1 уклала шлюб із відповідачем ОСОБА_2 , який між ними зареєстровано 20 листопада 2010 року у Нікольському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 66.

Від подружніх відносин ІНФОРМАЦІЯ_1 у них з відповідачем народився син - ОСОБА_4 , який проживає біля позивача та знаходиться на її утриманні.

Вказує, що на теперішній час шлюбні відносини між ними фактично припинені, шлюб існує лише формально. Утворивши родину вони не змогли зберегти її. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Вони втратили почуття любові, та взаємоповаги один до одного. Між ними часто виникають сварки і непорозуміння, постійні розбіжності у всьому, через які склалися неприязні відносини. Нічого спільного між ними, як членами сім`ї не залишилось. Спільне господарство вони з відповідачем припинили вести з червня місяця 2019 року.

Зазначає, що несумісність поглядів на сімейне життя, а також характерів, створюють неможливість подальшого проживання однією сім`єю з відповідачем, адже шлюб ґрунтується на розумінні та взаємоповазі один до одного кожного з подружжя, а тому вважає, що збереження шлюбу на її думку є безперспективне. Спору про місце проживання дитини не виникає.

При цьому зазначає, що вона самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати їхнього спільного з відповідачем неповнолітнього сина, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на нього законом та необхідні для належного утримання дитини.

Однак, всупереч всьому, відповідач, який проживає окремо від неповнолітньої дитини, ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку щодо утримання дитини, оскільки з моменту припинення шлюбних відносин між ними, матеріально дитині не допомагає, участі у її вихованні не приймає та не виконує жодного з обов`язків, які покладені на нього законом, як на батька дитини.

Також зазначає, що їй відомо, що відповідач станом на теперішній час працює на посаді прикордонника та отримує заробітну плату у розмірі 15000 гривень, що дає можливість визначити розмір у частці від його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , який зареєстрований 20 листопада 2010 року у Нікольському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 66.

Також просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 у розмірі ? частки від його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Також просить покласти судові витрати в справі на відповідача.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, 23.07.2019 року під час подачі позовної заяви до суду надала заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Також зазначив, що на даний час його заробітна плата є меншою ніж позивач зазначила в позовній заяві.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 20 листопада 2010 року у Нікольському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 66, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 23 липня 2019 року (видане повторно).

Від шлюбних відносин в сторін ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син - ОСОБА_4 , який проживає біля позивача та знаходиться на її утриманні.

Суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони не бажають зберегти сім`ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, сім`я носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню позивача, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 384,20 грн. сплаченого судового збору при поданні позову до суду.

Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Також, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає біля позивача та знаходиться на її утриманні, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позивач ОСОБА_1 в обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона на даний час працює, проте зароблених нею коштів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 не вистачає для забезпечення дитини всім необхідним.

При цьому, судом встановлено, що на момент звернення до суду з позовом між сторонами не досягнуто домовленості з приводу способу виконання відповідачем свого обов`язку утримувати неповнолітню дитину.

Згідно довідки № 2910 від 03.07.2019 року виданої виконкомом Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області ОСОБА_1 , 1989 року народження, яка проживає в АДРЕСА_1 без реєстрації, до складу сім`ї входить неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 жодної участі у вихованні неповнолітнього сина не приймає, хоча є працездатною особою молодого віку, працює та отримує заробітну, на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб немає.

При цьому, в заяві поданій до суду відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав в повному обсязі, також зазначив, що на даний час отримує заробітну плату в розмірі меншому, ніж зазначила позивач в позовній заяві.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

На підставі вищевикладеного, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, виходячи з положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України та розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому, з урахуванням обставин визначених ст. 182 СК України, які мають прийматися судом до уваги при розгляді питання про стягнення аліментів, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слід стягнути аліменти в розмірі ? частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 29 липня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 гривень, приймаючи до уваги те, що позивач на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при пред`явленні до суду позову про стягнення аліментів.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 164, 166, 167, 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 77, 78, 80, 89, 141, 142, 200, 206, 263-265, п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_3 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ), зареєстрований 20 листопада 2010 року у Нікопольському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 66 - розірвати.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) з державного бюджету 384,20 гривень сплаченого судового збору при поданні позову до суду.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 29 липня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 15.10.2019 року.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв