Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Бедьо В.І., при секретарі судового засідання Пазяк С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Ужгородська міська рада, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеною позовною заявою та просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що у відповідності до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивач - ОСОБА_1 , є власником квартири АДРЕСА_2 .

Вказане майно придбано ним на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08.05.2019 року, який засвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Г.Д. та зареєстровано в реєстрі за № 480.

Згідно довідки № 33 від 10.05.2019 року, виданої ОСББ «Каштан- Минайська 3» в квартирі зареєстроване місце проживання: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . На день звернення до суду відповідач ОСОБА_2 в квартирі не проживає. Відповідач не є власником чи співвласником квартири.

Відповідно до Акту про фактичне проживання осіб від 10 травня 2019 року, затвердженого ОСББ «Каштан-Минайська 3» Боротка Степан Мигальович не проживає за адресою АДРЕСА_3 з 16.11.2004 року по сьогоднішній день.

Причиною звернення до суду з даною позовною заявою стало те, що Відповідач відмовляється добровільно знятися з реєстрації місця проживання, і такі дії відповідача порушують права позивача, як власника квартири та не дають змоги оформити субсидії щодо оплати комунальних послуг чи вчиняти будь-які інші юридично значимі дії.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.07.2019 року відкрито спрощене провадження у даній цивільній справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи.

Відповідачем не подано відзив на позовну заяву.

Від представника третьої особи будь-яких клопотань на адресу суд не надходило.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України до суду не надійшло.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у ній матеріалами.

З матеріалів справи вбачається, що право власності на квартиру в АДРЕСА_3 , належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та копією договору-купівлі-продажу квартири від 08 травня 2019 року, який укладено між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та засвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Г.Д. та зареєстровано в реєстрі за № 480.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у квартирі за адресою АДРЕСА_3 , не проживає з 2004 року, що підтверджується довідкою ОСББ «Каштан-Минайська 3» № 33 від 10.05.2019 року та актом про фактичне не проживання, який затверджено головою ОСББ «Каштан-Минайська 3» Мастюгіною О.Ю., 10 травня 2019 року.

Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч. 2 ст. 321 Цивільного кодексу України).

За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Правова позиція Верховного суду України, що закріплена в постанові від 16 листопада 2016 року в справі № 6-709цс16 вказує на те, що власник житла має право усунути перешкоди в користуванні цим житлом зареєстрованою особою шляхом подання позову про визнання цієї особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстрації.

Верховний суд України у зазначеній постанові роз`яснює, що зазначена норма матеріального права (ст. 391 ЦК України) визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Як зазначено у п. 34, 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР;стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

У відповідності дост. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для зняття з реєстрації місця проживання є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися правом власності на свій розсуд.

Згідно з ч.3 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн..

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. ст.ст. 12, 13, 18, 19,81,258, 259, 263-265,274,352,354, 355 ЦПК України, ст. ст. 391, 346 ЦК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Ужгородська міська рада, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації АДРЕСА_4 , РНОКПП суду не відомий) таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою в АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації АДРЕСА_4 , РНОКПП суду не відомий)на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду або через Ужгородський міськрайонний суд.

Суддя В.І. Бедьо