Дата документу 16.05.2019
Справа № 501/948/19

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі
головуючого - судді Пушкарського Д.В.,
за участю:
секретаря судового засідання Тимко М.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 (заінтересовані особи Управління соціальної політики виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області, Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи) про встановлення факту добровільного забезпечення або добровільного залучення особи до забезпечення проведення антитерористичної операції, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в якій просить встановити факт, що він, ОСОБА_1 , в період з 28 березня 2014 року до 17 липня 2014 року був добровільно залучений та брав безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, а саме м.Ровеньки, Луганської області та м.Луганськ. Заявник обґрунтовує вимоги тим, що з березня 2014 року по липень 2014 року він разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 добровільно залучався до проведення антитерористичної операції, а саме за проханнями ОСОБА_2 , який на той момент вже був бійцем добровольчого батальйону «АЗОВ» (нині полк спеціального призначення НГУ «АЗОВ») та ОСОБА_3 , він проводив розвідку в м.Ровеньки Луганської області, а також у інших містах Луганської області, виявляв розташування військової техніки бойовиків, склади з боєприпасами і озброєнням; проводив розвідку блокпостів сепаратистів на предмет їх розташування, кількості особового складу, їх озброєння тощо; ідентифікував цивільних громадян і співробітників МВС, які перейшли на бік незаконних збройних формувань; проводив саботаж призову громадян на вступ в незаконні збройні формування (а.с.1-4).
ОСОБА_1 надав заяву в якій підтримав в повному обсязі викладені в заяві обставини та підтримав заявлені вимоги, розгляд справи просив провести без його участі.
Від Управління соціальної політики виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області надійшла заява про повідомлення про причини неявки в судове засідання (а.с.29), в якій, в тому й числі, вказано, що проти розгляду справи за відсутності Управління соціальної політики не заперечують.
Представник Одеського обласного центру медико-соціальної експертизи в судове засідання не прибув, про причини неявки суду не сповістив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 взятий на облік внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеської області № від 01.11.2016 (а.с.7).

Згідно вказаної довідки та відповідної відмітки в паспорті громадянина України ОСОБА_1 (а.с.5 зв.) зареєстрованим місцем проживання заявника є АДРЕСА_1 , а фактичним місцем проживання АДРЕСА_2 .

Нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою в реєстрі за №3591 (а.с.12), ОСОБА_4 повідомив, що він на 26 квітня 2014 року займав посаду т.в.о. начальника Ровеньківського міського відділу ГУМВС України в Луганській області та підтвердив, що 28 квітня 2014 року патріотично налаштованими жителями м.Ровеньки Луганської області на підтримку Єдності і Цілісності України були проведені акції, в яких брав участь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Також підтвердив той факт, що на момент нападу на будівлю міського відділу МВС у м. Ровеньки Луганської області 02 травня 2014 року він знаходився у цій будівлі та засвідчив, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) брав активну участь у захисті будівлі відділку від нападів угрупувань бойовиків та людей, що намагалися захопити будівлю. Своїми діями громадянин ОСОБА_1 добровільно надавав допомогу у захисті Незалежності України і в збереженні життя співробітникам МВС (а.с.12).
Нотаріально посвідченою заявою свідка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованою в реєстрі за №1905 (а.с.11), ОСОБА_2 повідомив, що він добровільно залучався до проведення розвідки прилеглих територій біля захопленої сепаратистами будівлі управління СБУ м.Луганськ. У місті Ровеньки Луганської області зривав мітинги сепаратистів угрупування «НОД» та інших організацій. Разом з ним у цих діях брав участь і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 28 березня 2014 року ОСОБА_2 , разом із ОСОБА_1 , брав активну участь в організації і проведенні акції на підтримку Єдності і Цілісності Україні в місті Ровеньки Луганської області. З початку травня 2014 року ОСОБА_2 , вже був бійцем добровольчого батальйону «АЗОВ» (нині полк спеціального призначення НГУ «АЗОВ») і за його проханнями і вказівками ОСОБА_1 проводив розвідку в місті Ровеньки Луганської області, а також у інших містах Луганської області. Своїми діями громадянин ОСОБА_1 надавав допомогу у захисті Незалежності України і в збереженні життів бійцям Збройних Сил України (а.с.11).
Нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованою в реєстрі за №6475 (а.с.10), ОСОБА_3 повідомив, що він 28 квітня 2014 року разом із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в м. Ровеньки Луганської області здійснювали заходи, щодо зриву мітингів сепаратистів угрупування «НОД» та інших організацій. Брав активну участь в організації і проведенню акції 28 березня 2014 року на підтримку Єдності і Цілісності України, а також брав участь у відбиванні нападів на учасників акції. 02 травня 2014 року у м. Ровеньки Луганської області брав активну участь у захисті будівлі міського відділу МВС. З початку травня 2014 року ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) був бійцем 24-го батальйону територіальної оборони «Айдар» і за його проханням і вказівками ОСОБА_1 виконував розвідку в м.Ровеньки Луганської області, а також у інших містах Луганської області. У середині липня з ОСОБА_1 зв`язок було втрачено. Потім він дізнався, що ОСОБА_1 зі стрільбою затриманий бойовиками, вивезений у невідомому напрямку і знаходився у полоні. За його даними, ОСОБА_1 внаслідок затримання і катувань бойовиками так званого ЛНР отримав значні тілесні ушкодження та в подальшому проходив довготривале лікування (а.с.10).
Згідно виписки епікризу №7054 від 13.07.2018 ОСОБА_1 був встановлений діагноз: післятравматична нестабільність обох плечових суглобів після травм, отриманих в 2014-2015 роках, що призвело до отримання інвалідності (а.с.8).
Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією встановлено ОСОБА_1 другу групу інвалідності за загальним захворюванням (а.с.9).

11.02.2019 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Антитерористичного центру при СБУ щодо надання довідки про добровільне забезпечення або добровільне залучення його до забезпечення проведення антитерористичної операції ОСОБА_1 (а.с.15). Однак отримав відповідь від 26.02.2019 від Штабу Антитерористичного центру при СБУ про необхідність наявності клопотання керівництва суб`єкта боротьби з тероризмом та підтверджуючи матеріали про підпорядкування першому заступнику керівника АТЦ при СБ України - керівнику АТО на території Донецької та Луганської областей (а.с.16), яке, по суті, відсутнє.
Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Статтею 315 ЦПК України, яка регламентує розгляд справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначено перелік фактів, які встановлюються судом.
При цьому, частиною другою наведеної статті визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Згідно п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про основи національної безпеки України» об`єктами національної безпеки, зокрема, є держава її конституційний лад, суверенітет, територіальна цілісність і недоторканність.
Суб`єктами забезпечення національної безпеки є, зокрема, громадяни України, об`єднання громадян (ст.4 Закону України «Про основи національної безпеки України»).
Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України (стаття 65 Конституції України).
Звертаючись до суду з вказаною заявою ОСОБА_1 посилається на а.6 п.2 Порядку надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни особам, які отримали інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого Постановою КМУ №685 від 08.09.2015 року статус особи з інвалідністю внаслідок війни надається «особам, які добровільно забезпечували (або добровільно залучалися до забезпечення) проведення антитерористичної операції (у тому числі проводили волонтерську діяльність) та стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції (у тому числі волонтерської діяльності), перебуваючи безпосередньо в районі антитерористичної операції в період її проведення» та п.14 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи, «які добровільно забезпечували (або добровільно залучалися до забезпечення) проведення антитерористичної операції (у тому числі здійснювали волонтерську діяльність) та стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції (у тому числі волонтерської діяльності), перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення».
Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».
Наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» від 07.10.2014 року №33/6/а визначені такі райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення, зокрема, Донецька і Луганська області з 07 квітня 2014 року.

Відповідно до Переліку районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, встановленого Указу Президента України «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» №32/2019 від 07 лютого 2019 року м. Ровеньки Луганської області входить у склад міст, що є тимчасово окупованими територіями.
Як встановлено дослідженими в справі доказами, ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 , (підтверджується наданою та нотаріально посвідченою заявою свідка ОСОБА_2 від 22.12.2018 року), та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), підтверджується наданою та нотаріально посвідченою заявою свідка ОСОБА_3 від 28.12.2018 року), 28 березня 2014 року брав активну участь в організації і проведенні акції на підтримку Єдності та Цілісності України в м.Ровеньки Луганської області.
Пунктом 13 частини 1 статті 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що учасниками війни вважаються працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у порядку, встановленому законодавством.
Оскільки пунктом 13 частини 1 статті 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не передбачено, чи поширюється дана норма на випадки добровільного залучення особи до участі у забезпеченні проведення антитерористичної операції, на підставі ч.9 ст.10 ЦПК України суд вважає за необхідне застосувати до цих правовідносин аналогію права.
Відповідно до п.2 «Порядку надання статусу інваліда війни особам, які отримали інвалідність внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2015 №685, статус інвалідів війни надається, зокрема особам, які добровільно забезпечували (або добровільно залучалися до забезпечення) проведення антитерористичної операції (у тому числі проводили волонтерську діяльність) та стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції (у тому числі волонтерської діяльності), перебуваючи безпосередньо в районі антитерористичної операції в період її проведення(абзац 6).
Відповідно п.14 ст.7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи, які добровільно забезпечували (або добровільно залучалися до забезпечення) проведення антитерористичної операції (у тому числі здійснювали волонтерську діяльність) та стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції (у тому числі волонтерської діяльності), перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення.
ОСОБА_1 був добровільно залучений та брав безпосередньо участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, проте позбавлений можливості надати довідку керівника Антитерористичного центру при СБУ, Генерального штабу Збройних Сил про добровільне забезпечення або добровільне залучення особи до забезпечення проведення антитерористичної операції у зв`язку з її відсутністю.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне встановити факт того, що ОСОБА_1 в період з 28 березня 2014 року до 17.07.2014 року був добровільно залучений та брав безпосередньо участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, а саме м.Ровеньки Луганської області та м.Луганськ, оскільки вказаний факт має для заявника юридичне значення, та іншим шляхом цей факт встановити неможливо.
Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту добровільного забезпечення або добровільного залучення особи до забезпечення проведення антитерористичної операції, - задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 28 березня 2014 року до 17 липня 2014 року був добровільно залучений та брав безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, а саме м.Ровеньки, Луганської області та м.Луганськ.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя