МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа №521/3100/19
Пр. №2-о/521/108/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Романюк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

встановив:

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що 14 березня 2016 року перебуваючи на території м. Луганськ померла її мати ОСОБА_3 Заявниця зазначала, що на підтвердження смерті матері, їй на окупованій території, а саме Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганської області було видано свідоцтво про смерть.

Стверджувала, що при зверненні за місцем свого тимчасового проживання, а саме до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області із заявою про державну реєстрацію смерті матері, їй було відмовлено, оскільки видане свідоцтво про смерть не відповідає умовам діючого законодавства та не створює правових наслідків, бо видане на тимчасово окупованій території України.

Зазначала, що в даний час вона позбавлена можливості реєстрації в законному порядку факту смерті ОСОБА_3 в органах РАЦС, оскільки видане свідоцтво про смерть є недійсним з тих підстав, що воно видане на окупованій території і не має ніякої юридичної сили.

Встановлення факту смерті ОСОБА_3, необхідно їй для державної реєстрації смерті матері та видачі свідоцтва про смерть.

Посилаючись на дані обставини, заявниця просила суд встановити факт смерті ОСОБА_3, яка померла 14 березня 2016 року на території України в місті ОСОБА_2.

Заявниця ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, надала через канцелярію суду заяву про підтримання заявлених вимог та просила суд розглянути заяву за її відсутності.

Представник заінтересованої особи - Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав через канцелярію суду заяву, згідно якої проти задоволення заяви не заперечував, просив розгляд справи провести у його відсутності (а.с. 29-31).

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що заява ОСОБА_2 про встановлення факту смерті ОСОБА_3, яка померла 14 березня 2016 року на території України в м. Луганськ, підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_2 (дівоче - ОСОБА_4В.), ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_3, та народилася у місті ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 21).

06 лютого 1993 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_6, після реєстрації якого, змінила своє дівоче прізвище на «Луганську», що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 22).

Отже, судом встановлено, що заявниця ОСОБА_2 є рідною донькою ОСОБА_3

Встановлено, що 14 березня 2016 року в м. Луганськ померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №81 від 15 березня 2016 року виданим у Луганській області (а.с. 6).

З матеріалів справи вбачається, що 16 березня 2016 року на окупованій території, а саме Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганської області, заявниці було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, серії І-ВВ №005407 (а.с. 4).

Судом встановлено, що листом Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 15 січня 2019 року, ОСОБА_2 було відмовлено в державній реєстрації смерті ОСОБА_3, оскільки свідоцтво про смерть не відповідає умов діючого законодавства та не створює правових наслідків, оскільки видане на тимчасово окупованій території України (а.с. 3).

Крім того, факт смерті та поховання ОСОБА_3 підтверджується також фотознімками надгробної дошки ОСОБА_3 (а.с. 24).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у звязку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків.

Відповідно до постанови Верховної ради України від 17 березня 2015 року №254-VІІІ «Про визнання окремих районів міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», м. Луганськ з 17 березня 2015 року та на сьогодні є територією України.

Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Отже, заявниця позбавлена можливості реєстрації в законному порядку факту смерті ОСОБА_3 в органах РАЦС, оскільки видане їй на окупованій території свідоцтво про смерть її матері є недійсним і не має ніякої юридичної сили.

Згідно ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 05 квітня 2015 року), підставою для проведення державної реєстрації документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 05 квітня 2015 року) про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану виготовляються за затвердженими Кабінетом Міністрів України зразками та їх описами.

Пунктом а статті 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, є зокрема лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024.

При відсутності підстав для державної реєстрації смерті, визначених у цьому пункті державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Встановлення факту смерті має для заявниці юридичне значення, оскільки потрібно їй для державної реєстрації смерті матері.

Докази, що містяться у справі, зокрема, копія лікарського свідоцтва про смерть, свідоцтво про смерть видане на тимчасово окупованій території, та фотознімки надгробної дошки ОСОБА_3 підтверджують факт смерті ОСОБА_3

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

За таких обставин, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження: шахта №15, Антрацитівський район, Луганська область, яка померла 14 березня 2016 року на території України, а саме в місті ОСОБА_2.

Згідно з вимогами ч.4 ст. 317 ЦПК України дане рішення підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження: шахта №15, Антрацитівський район, Луганська область, яка померла 14 березня 2016 року у віці 65 років на території України, а саме в місті ОСОБА_2.

Вказане рішення є підставою для Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській областідля державної реєстрації смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження: шахта №15, Антрацитівський район, Луганська область, яка померла 14 березня 2016 року у віці 65 років, на території України, а саме в місті ОСОБА_2 та видачі свідоцтва про смерть.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: О.М. Сегеда