Справа № 352/1384/18
Провадження № 2/352/130/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Гургули В.Б.

секретаря судового засідання Кукули О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс груп» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс груп» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів, свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 31.03.2017 року між ОСОБА_2 та ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс груп» було укладено Комплексний договір № 06/02-40К-0091845 добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), водія та пасажирів від нещасних випадків (НВ), за яким був застрахований автомобіль марки Toyota Corolla , д.н.з. НОМЕР_1 .

15.10.2017р. у Вінницькій області в с. Вербовець сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів: Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно з постановою Тисменицького районного суду від 21.12.2017 р. у вчиненні ДТП визнано винуватим ОСОБА_1

Відповідно до Рахунку №ККК00003327/КСС00001976 від 17.10.2017 року складеного позивачем, калькуляції та акту огляду вартість ремонту автомобіля потерпілої Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , становить 65514,82грн. На виконання умов договору страхування ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс груп» здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 64273,92 грн. (з передбаченої умовами Договору франшизи у розмірі 1240,90 грн.). На день ДТП цивільна відповідальність винуватця була застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна», що підтверджується даними полісу АМ №1801479 від 23.09.2017р., згідно з якою в подальшому ПрАТ «СК «Євроінс Україна» виплатила в порядку регресу ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс груп» грошові кошти в розмірі 35997,49грн. Решту коштів в сумі 28276,43 грн. позивач просить стягнути з відповідача на підставі ст. 1194 ЦК України.

Оскільки відповідач добровільно відмовляється відшкодувати спричинену матеріальну шкоду, тому за захистом порушеного права позивач змушений звернутись до суду.

Відповідач ОСОБА_1 , в порядку ст. 178 ЦПК України подав відзив на позовну заяву, вважає, що позовні вимоги про стягнення з нього коштів є неправомірними, та не відповідають вимогам чинного законодавства. Суду пояснив, що 15.10.2017 року в с. Вербовець (а/д Т2308 Гунiв - Дунаїiвцi - Могилiв-Подiльський) Мурованокуриловецький району у Вiнницькiй області сталася ДТП за участю його автомобiля Chevrolet Aveo, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобiля Toyota Corolla державний реєстраційний номер НОМЕР_3 . Постановою Тисменицького районного суду від 21.12.2017 року у справі №352/2246/17 його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за фактом вищевказаного ДТП.

На момент скоєння ДТП його цивiльно-правова вiдповiдальнiсть була застрахована в ПрАТ «СК Євроiнс Україна» згiдно з НОМЕР_4 1801479.

3 урахуванням того, що при настаннi ДТП ОСОБА_1 було виконано необхідні дiї, передбаченi положеннями Закону України про "Про обов`язкове страхування цивiльно-правової вiдповiдальностi власникiв НТ3", ПрАТ «СК Євроiнс Україна» виплатила на користь ПрАТ "УСК"КНЯЖА BIЄHAIНШУРАНС ГРУП" згідно претензiї №20 (страхове відшкодування в порядку регресу) на р/р0813 ПАТ "Приватбанк" м.Київ, МФО 380269 страхове вiдшкодування в сумі 35997,49грн., з урахуванням коефiцієнту фiзичного зносу автомобiля Toyota Corolla державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який склав 56%, що в грошовому еквіваленті становить 28517,33 грн., відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №3023 ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит».

За Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів (КАСКО) №К091845 від 31.03.2017 року ПрАТ "УСК"КНЯЖА ВІЄНА IНШУРАНС ГРУП", взяла на себе додаткові зобов`язання щодо відшкодування можливих збитків, пов`язаних з відновлювальним ремонтом застрахованого транспортного засобу без урахування фізичного зносу, та відповідно до рахунку №КККООООЗЗ27/КСОООО1976 вiд 17.10.2017 року здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 64273, 92 грн. ТОВ «Автогарант Маркет» за послуги по ремонту автомобіля ОСОБА_4 . Проте вищезазначений рахунок відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не можна вважати доказом оціненої шкоди.

Відповідно до положень ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який є спеціальним до регулювання спірних правовідносин, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. В силу положень п. 2.1 ст. 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Таким чином, на думку відповідача, відшкодування матерiального збитку по події, що мала мiсце 15.10.2017 року з ТЗ Toyota Corolla, відшкодовано в повному обсязi вiдповiдно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивiльно-правової вiдповiдальностi власникiв НТЗ".

Представником позивача було подано відповідь на відзив, в якій звернуто увагу суду на те, що виплата страхового відшкодування по даних спірних правовідносинах Позивачем була здійснена на підставі договору добровільного страхування у відповідності до вимог ст.993 ЦК України, відповідно до якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, згідно з ст. 1187 ЦК України.

При цьому, Позивач керувався не нормами спеціального закону для спірних правовідвідносин, а саме Закону України «Про обов`язкове страхування цивiльно-правової вiдповiдальностi власникiв НТЗ», а нормами закріпленими в Цивільному кодексі України, де шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, згідно ст.1191 Цивільного кодексу України, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Посилаючись на позицію ВСУ (справа № 3-1304гс16 від 22.03.17 р.), в якій зазначено, що «страховик винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивiльно-правової вiдповiдальностi власникiв НТЗ» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі ст. 1194 ЦКУ відшкодовує особа, яка завдала збитків».

В матеріалах спірної справи наявний рахунок №ККК00003327/КСС00001976 від 17.10.2017 року, який відображає повну суму понесених витрат за ремонт автомобіля і відповідно розмір реальних збитків.

Таким чином, з урахуванням зазначеного вище позивач просить стягнути з відповідача різницю між реальними збитками та страховим відшкодуванням, сплаченим ПрАТ «СК Євроінс Україна» в розмірі 28276,43 грн., та суму сплаченого судового збору 1762,00 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити.

Представник відповідача адвокат Винник Ю.Г. подав до суду заяву, в якій проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві, просив розгляд справи проводити без його та відповідача участі.

Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову повністю, виходячи з наступного.

Встановлено, що 15.10.2017р. в с. Вербовець Вінницької області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів: Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно з постанови Тисменицького районного суду від 21.12.2017 р. у вчиненні ДТП визнано винуватим ОСОБА_1

ПрАТ "УСК"КНЯЖА BIЄHAIНШУРАНС ГРУП" виплатило страхове відкодування ОСОБА_3 згідно з договором № 06/02-40К-0091845 добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), водія та пасажирів від нещасних випадків (НВ), за яким був застрахований автомобіль марки Toyota Corolla , д.н.з. НОМЕР_1 , в сумі 65514,82 грн.

Відповідач свою цивільну відповідальність перед третіми особами застрахував в ПрАТ «СК Євроiнс Україна» відповідно до полiсу АМ/1801479, після настання ДТП виконав необхідні дії, передбаченi положеннями Закону України про "Про обов`язкове страхування цивiльно-правової вiдповiдальностi власникiв НТ3" ОСОБА_5

ПрАТ "УСК"КНЯЖА BIЄHAIНШУРАНС ГРУП" звернулось з претензiєю №20 до ПрАТ «СК Євроiнс Україна» щодо виплати страхового відшкодування в порядку регресу внаслідок ДТП, що мало місце 15.10.2017р. в с. Вербовець Вінницької області, за участю автомобілів: Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

ПрАТ «СК Євроiнс Україна» виплатила страхове відшкодування на користь ПрАТ "УСК"КНЯЖА BIЄHAIНШУРАНС ГРУП" згідно претензiї №20 (страхове відшкодування в порядку регресу) на р/р 0813 ПАТ "Приватбанк" м. Київ, МФО 380269 в сумі 35997,49грн., з врахуванням суми фізичного зносу автомобіля Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , який на дату настання події склав 56% , в грошовому еквіваленті склав 28517,33 грн.

Таким чином, різниця між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, яку позивач просить стягнути з відповідача, становить 28276,43 грн.

За загальним правилом, відповідальність несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК).

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності закон №1961-IV (ст.3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 закону №1961-IV).

Згідно зі ст.6 закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом закону №1961-IV (ст.ст. 9, 22 - 31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п.9.2 ст.9 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників НТЗ» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п`ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується.

Згідно даних п.4 полiсу АМ/1801479 обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників НТЗ ПрАТ «СК Євроiнс Україна» страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 100000 грн.

За положеннями статтей 8, 9 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова виплата - це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Стаття 979 ЦК України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Вищим господарським судом України у справі №910/3772/16 від 20.09.2016 висловлено позицію про те, що законом не передбачено зобов`язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Майном, яке може оцінюватися, вважаються об`єкти в матеріальній формі, будівлі та споруди (включаючи їх невід`ємні частини), машини, обладнання, транспортні засоби тощо; паї, цінні папери; нематеріальні активи, в тому числі об`єкти права інтелектуальної власності; цілісні майнові комплекси всіх форм власності. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Відповідно до наказу МЮ України та Фонду державного майна України № 142/5/2092, ЗУ «Про судову експертизу», постанови КМ України 1440 від 10.09.2003 року затвердженого Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», який є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав ( далі - майно) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та іншими нормативно правовими актами 24.11.2003 року було затверджено Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів ( надалі за текстом Методика), що регулює практичні питання здійснення оцінки транспортних засобів на території України.

Згідно з п. 1.2. Методики, Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту. Відповідно до підпункту д) п. 1.4 Методики, Методика застосовується з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

Відповідно до правової позиції, висловленої у Постанові ВСУ 6-691 цс 15 від 02.12.2015 року стягнення з винуватця ДТП різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням зміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахування зносу деталей, що підлягають заміні, можливе у тому випадку, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Відповідно до п.33.1.1, п.33.1.4, п.33.3, ст.33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт) , а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Зважаючи на те, що ні власник ТЗ Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , ні позивач не повідомили ні відповідача, ні страхову компанію ПрАТ «Євроінс Україна» про час та місце огляду пошкодженого автомобіля для можливості оцінки шкоди в встановлений законом порядку, чим порушили вимоги Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та провели розрахунок щодо визначення розміру матеріального збитку без залучення суб`єкта оціночної діяльності розмір збитку розраховується згідно Методики з урахуванням зносу.

В силу положень п.2.1 ст.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відтак, пред`явлене відповідачу зобов`язання відшкодувати позивачу спірну суму страхової виплати в розмірі 28276, 43 грн. без врахування фізичного зносу ТЗ суперечить положенням ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який є спеціальним до регулювання спірних правовідносин.

За загальним правилом, норми права мають забезпечувати однозначні орієнтири правомірності поведінки як суб`єктів приватного, так і публічного права, а також не повинні суперечити одна одній та мають взаємно узгоджуватись.

Специфіка суспільних відносин та пов`язані з поділом норм права на загальні, спеціальні та виняткові, полягає у тому, що обидва юридичних склади відповідають фактичній ситуації, однак зрозуміло, що необхідно застосовувати більш спеціальний припис: lex specialis derogat legi generali. Загальніша норма не застосовується до тих ситуацій, в яких є ознаки, що відповідають більш спеціальній нормі.

У разі якщо норми нормативних актів рівної юридичної сили містять різні моделі правового регулювання, перевагу при застосуванні слід надавати тій нормі, яка регулює вужче коло суспільних відносин, тобто є спеціальною.

Саме такий підхід застосував Верховний Суд у постанові від 29.01.2019 у справі № 807/257/14. Крім того, про перевагу норм lex specialis над іншими загальними нормами зазначає у своїх рішеннях і Європейський суд з прав людини (п. 69 рішення у справі «Ніколова проти Болгарії» № 7888/03, п. 15 рішення у справі «Баранкевич проти Росії» № 10519/03 тощо).

Цей принцип також відображений у п.4 листі Міністерства юстиції України "Щодо практики застосування норм права у випадку колізії" від 26.12.2008 № 758-0-2-08-19, відповідно до якого, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Приймаючи до уваги, що при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному (лист МЮ України 26.12.2008 N 758-0-2-08-19), тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних зacoбів» та затвердженого Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс груп» до ОСОБА_1 про стягнення коштів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп», місцезнаходження: вул. Глибочицька, 44, м. Київ, 04050, .

Відповідач:

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомо.

Суддя Гургула В.Б.