У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Гребенюка В.В., за участі секретаря судового засідання Луценко К.І., розглянувши заяву ОСОБА_1, про перегляд заочного рішення суду по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

31.05.2018 року ОСОБА_1 (надалі за текстом - заявник) звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 20.04.2016 року в справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 11 497 дол. США 84 центи, що згідно курсу НБУ еквівалентно 244 789 грн. 01 коп. (двісті сорок чотири тисячі сімсот вісімдесят дев'ять) гривень одна копійка та судовий збір у розмірі 3 671 (три тисячі шістсот сімдесят одна) гривня 84 копійки.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що розгляд справи відбувся без його належного повідомлення, оскільки останній не отримував судових повісток, а отже був позбавлений можливості подавати докази та заперечення. Крім того, за твердженням заявника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свідомо приховано інформацію про наявне аналогічне Рішення Подільського районного суду м. Києва від 21.11.2011 року в справі № 2-2090/11, у зв'язку з чим, судом не було повно з'ясовано усіх фактичних обставин справи та не надано належної оцінки наявним доказам. У зв'язку з наведеним заявник просив скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в судове засідання.

В судове засідання заявник не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, судова повістка повернулась неотриманою останнім, згідно довідки Укрпошти: лист повернувся за закінченням терміну зберігання (а.с. 84-85).

Представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання явку свого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 83).

У відповідності до ч. 1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Таким чином, суд вважає можливим здійснити розгляд заяви ОСОБА_1, про перегляд заочного рішення за відсутності осіб, що викликалися до суду, однак не з'явилися в судове засідання.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Щодо явки сторін в судові засідання в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі за текстом - позивач) до ОСОБА_1 (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості, суд прийшов до наступного висновку.

З матеріалів справи № 758/14981/15-ц вбачається, що позивачем адресу місця проживання відповідача вказано за паспортом останнього та зазначення ним же аналогічної адреси місця проживання в кредитному договір та договорі про видачу траншу № 250718-CRED: АДРЕСА_1 (а.с. 1, 6-9). Місце реєстрації проживання відповідача за такою адресою було підтверджено на запит Подільського районного суду м. Києва (а.с. 23).

В подальшому, під час розгляду цивільної справи, відповідач неодноразово викликався в судові засідання шляхом направлення судових повісток за вищевказаною адресою зареєстрованого місця проживання, яка збігається з адресою вказаною в заяві про перегляд заочного рішення (а.с. 27, 37-38, 43-44). Всі судові повістки повертались з відміткою «закінчення терміну зберігання».

За правилами ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

За таких обставин, посилання заявника на те, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином оскільки не отримував повісток та був позбавлений права на захист і права подати будь-які заперечення спростовуються матеріалами справи та не приймаються судом до уваги.

Суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що на час викликів у судові засідання та ухвалення рішення заявник не знаходився за місцем реєстрації і з поважних причин не отримував судові повістки.

Що стосується доказів, на які посилається заявник щодо наявності вирішеного спору Подільським районним судом м. Києва в справі № 2-2090/11, що має істотне значення для правильного вирішення справи, суд дійшов наступних висновків.

У грудні 2015 року позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до заявника, про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 вересня 2008 року між позивачем та заявником був укладений Кредитний договір № 250718-Sogl, відповідно до умов такого договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 33 000 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком до 16.09.2011 року, а заявник зобов'язався своєчасно сплачувати на користь банку проценти за користування кредитом, здійснювати погашення заборгованості за кредитом. Позивач посилався на те, що останній свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, а відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, що і стало підставою для звернення до суду. Так, позивач, просив стягнути з заявника заборгованість по кредитному договору у розмірі 11 497, 84 дол. США, що еквівалентно 244 789 грн. 01 коп., а саме, 4 033, 37 дол. США - заборгованість за кредитом; 6 905, 77 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 11, 74 дол. США - штраф (фіксована частина); 546, 96 дол. США - штраф (процентна складова).

20.04.2016 року Подільським районним судом м. Києва винесено заочне рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до заявника, про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто з останнього (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором у розмірі 11 497 дол. США 84 цент, що згідно курсу НБУ еквівалентно 244 789 (двісті сорок чотири тисячі сімсот вісімдесят дев'ять) гривень 01 копійка та судовий збір у розмірі 3 671 (три тисячі шістсот сімдесят одна) гривня 84 копійки.

Згідно матеріалів вказаної справи, позивачем ставилась вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором № 250718-Sogl від 16.09.2008 року, при цьому вимога про звернення стягнення на предмет застави, позивачем не ставилася та такого договору до матеріалів справи додано не було.

Згідно Рішення Подільського районного суду м. Києва від 21.11.2011 року у справі № 2-2090/11, позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено та стягнуто солідарно з заявника, ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за Кредитною угодою № 250718-SOGL від 16.09.2008 року в сумі 4522,10 доларів США, що за курсом НБУ 7.9733 на 18.09.2011 р., складає 36 056,05 грн. В рахунок погашення заборгованості за Кредитною угодою № 250718-SOGL від 16.09.2008 року в сумі 4522,10 доларів США, що за курсом НБУ 7.9733 на 18.09.2011 р., складає 36 056,05 грн., звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль TOYOTA, модель LAND CRUISER 100, 2004 року випуску, тип - легковий універсал, номер шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_2, чорного кольору, зареєстрований ВРЕР-1 УДАІ в м. Києві 25.07.2008 року, що належить на праві власності заявнику (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1), шляхом продажу вказаного автомобіля публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) з правом укладання від імені заявника договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

При цьому, згідно описової частини вказаного Рішення суду, вбачається, що 19.09.2008 року між позивачем та заявником було укладено договір про видачу траншу № 251663-CRED на суму 26000 доларів США, із сплатою 18 % річних та терміном повернення коштів не пізніше 16.09.2011 року (а.с. 18-19). На виконання зазначеної Кредитної угоди та Договору про видачу траншу позивачем видано заявнику транш кредиту у сумі 26000,00 доларів США, що підтверджується заявою про підтвердження зачислення 19.09.2008 р. на картковий рахунок заявника, відкритий Банком згідно Договору про видачу траншу кредитних коштів (а.с. 22). Згідно умов Договору про видачу траншу, сторони погодили графік погашення кредиту та відсотків (додаток №1) (а.с. 20). Відповідно до п.п. 2.2.2, 2.2.3 Договору про видачу траншу, позичальник зобов'язується здійснювати погашення траншу кредиту та відсотків у порядку та у строки згідно графіку погашення кредиту та відсотків. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитною угодою між позивачем та заявником 16.09.2008 було укладено договір застави транспортного засобу (а.с. 25). Згідно умов Договору застави ОСОБА_1 надав в заставу автомобіль марки TOYOTA, модель LAND CRUISER 100, 2004 року випуску. З метою забезпечення своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за Кредитною угодою, між позивачем та заявником 16.09.2008 року був укладений договір поруки № 250718-П (а.с. 24), відповідно до п. 2 якого ОСОБА_2 відповідає перед позивачем за виконання обов'язків за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і заявник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені, інших платежів та відшкодування збитків.

При цьому, з тексту Рішення суду вбачається як наявність договору застави транспортного засобу, наявність ще одного учасника в справі - відповідача - ОСОБА_2, так і заборгованості по траншу кредиту у сумі 26000,00 доларів США, тоді як в справі № 758/14981/15-ц, позивач ставить вимоги щодо заборгованості по кредитному договору за траншами, а наданий розрахунок заборгованості (а.с. 3-4), містить одну і ту суму заборгованості за кредитом що станом на 19.09.2011 року, так і станом на 11.10.2015 року в сумі 4033,37 дол. США.

Доказів виконання рішення суду від 21.11.2011 року заявником не надано.

За таких обставин суд не знаходить підстав для скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку, а відтак, заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 131, 287, 288 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Залишити заяву ОСОБА_1, про перегляд заочного рішення суду по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості - без задоволення;

Ухвала оскарженню не підлягає;

Повний текст Ухвали виготовлений 15.02.2019 року;

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя В.В. Гребенюк