Житомирський апеляційний суд
Справа №285/3178/18 Головуючий у 1-й інст. Заполовська Т. Г.
Категорія 5 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Григорусь Н.Й.

Борисюка Р.М.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №285/3178/18

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у майні, що перебуває у спільній частковій власності

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15 травня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Заполовської Т.Г. в м. Новоград - Волинський,

встановив:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом просила припинити право ОСОБА_2 на частку, яка складає 3/8 в однокімнатній квартирі АДРЕСА_1 зі стягненням відповідної грошової компенсації у розмірі 108 600 грн. та визнати право власності на вказану частку. В обгрунутування позову зазначила, що вони з відповідачем є співвласниками даної квартири. Відповідач ухиляється від обов`язку утримання свого майна, не проводить поточний ремонт помешкання, не сплачує комунальні послуги, заборгованість по яких змушена погашати позивач. Частка відповідача є незначною, не може бути виділена у натурі, припинення не завдасть істотної шкоди ОСОБА_2 , який за рахунок грошової компенсації придбає собі інше житло. 29.08.2018 року ОСОБА_1 внесла на депозитний рахунок суду 132 493 грн. (а.с.25).

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15 травня 2019 рокуу задоволенні позовних вимог відмовлено, позивачці повернуті внесені на депозит кошти.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що в рішенні суду відсутні обґрунтування, що частка відповідача є значною і що внесена нею на депозитний рахунок суду сума компенсації недостатня для купівлі відповідачем житла.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити в зв`язку з її безпідставністю, а рішення залишити в силі.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивачці належить 5/8 ідеальних частин (62%) у праві власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 згідно договору дарування від 23.09.2009 року та свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 12.12.2017 року (а.с.8-13).

Відповідач згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.11.2017 року є власником 3/8 ідеальних частин (38%) квартири (а.с.14).

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №848/12.18 від 19.12.2018 року поділ квартири в натурі неможливий, визначена ринкова вартість квартири станом на грудень 2018 року в розмірі 289600 грн., 3/8 частин - 108600 грн. (а.с 68-92).

Частиною першою статті 365 Цивільного кодексу України визначено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (частина друга цієї статті).

Отже, законодавцем передбачено обставини, з огляду на існування яких суд може припинити право особи на частку у спільному майні на підставі позову інших співвласників.

Відсутність конструкції «за наявності одночасно» в статті 365 Цивільного кодексу України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3).

Водночас, правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 Цивільного кодексу України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частинами першою, другою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Ураховуючи викладене, зважаючи на принцип справедливості, добросовісності та розумності, з урахуванням прав та інтересів сторін, враховуючи рівний розмір часток сторін, висновок суду першої інстанції про можливість припинення права відповідача на частку у спільному майні без завдання істотної шкоди його інтересам не відповідає обставинам справи.

Відповідач не має на праві власності іншого нерухомого майна, є військовослужбовцем, безпосередньо приймає участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони в Донецькій та Луганській областях, учасником бойових дій, 3/8 не є незначною часткою у спільній власності на квартиру, незважаючи на площу житлової та загальної площі, яка на неї припадає (а.с.44, 55).

Відсутність технічної можливості реального поділу об`єкта нерухомого майна та наявність між сторонами неприязних стосунків не свідчить про неможливість його спільного використання співвласниками.

За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок, що припинення права власності на частку в нерухомому майні завдасть відповідачу істотної шкоди, позбавить гарантованого Конституцією України права на житло і обґрунтовано відмовив у позові.

Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268,367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15 травня 2019 рокубез змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: