Справа №175/3460/17
Провадження №175/1355/17
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2019 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Реброва С.О.,

при секретарі Ратушній Л.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Маркело ОСОБА_2 ,

представника відповідача Бондар І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, треті особи: Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області, Дніпровська державна районна нотаріальна контора Дніпропетровської області про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на домоволодіння, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку набувальної давності. В обґрунтування позовних вимог, зазначає, що його дружина ОСОБА_3 була медичним працівником Новоолександрівської сільської ради, якій в 2001 року було надано в постійне користування житловий будинок АДРЕСА_1 , яка була зареєстрована за вказаною адресою. ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Житловий будинок перебуває на балансі сільської ради, однак правовстановлюючі документи на нього відсутні. На теперішній час він продовжує проживати у вказаному будинку, добросовісно та безперервно більше десяти років володіє та відкрито користується даним будинком, підтримує його в належному стані, постійно проводить ремонти та газифікували його. З причин відсутності права власності на житловий будинок з 2008 року він не може зареєструвати своє місце проживання і до цього часу не має зареєстрованого місця проживання.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача Новоолександрівської сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області в судовому засіданні заперечувала, з вимог викладених у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши пояснення сторін, суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Судом встановлено, що з 11.12.1987 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , видане повторно 11.11.2016 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції).

ОСОБА_3 була медичним працівником Новоолександрівської сільської ради, якій в 2001 року було надано в постійне користування житловий будинок АДРЕСА_1 , яка була зареєстрована за вказаною адресою, що вбачається із довідки Новоолександріської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 25.11.2016 року №8119 (а.с.6).

Житловий будинок перебуває на балансі сільської ради, однак правовстановлюючі документи на нього відсутні, що підтверджується довідкою КП «Бюро технічної інвентаризації «Дніпровської районної ради Дніпропетровської області»(а.с.7).

Рішенням Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 09.04.2004 року , ОСОБА_3 передано безкоштовно у приватну власність для введення особистого селянського господарства земельну ділянку площею 0,25 га, що розташована по АДРЕСА_1 (а.с.14).

Висновком Дніпропетровського районного відділу земельних ресурсів від 15.06.2004 року №1799, вважає за можливе передати у приватну власність, земельну ділянку площею 0,2500 га, в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, за рахунок земель житлової забудови, за адресою АДРЕСА_1 в межах населеного пункту на території Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області(а.с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла (свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_2 , видане 01.11.2016 року Красногвардійським районним у м.Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області).

Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно матеріалів спадкової справи, інші спадкоємці за законом після смерті ОСОБА_3 , які б прийняли спадщину або мали право на обов`язкову частку у спадщині відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи відповідність інших даних та допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтвердили наведені обставини про те, що позивач ОСОБА_1 з 2001 року по теперішній час проживає в будинку АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що факт проживання ОСОБА_1 з березня 2001 року по теперішній час в будинку АДРЕСА_1 , знайшов свого підтвердження і такий факт має для нього юридичне значення, суд приходить до висновку, що вимоги про встановлення такого факту є обґрунтованими.

На теперішній час він продовжує проживати у вказаному будинку, добросовісно та безперервно більше десяти років володіє та відкрито користується даним будинком, підтримує його в належному стані, постійно проводить ремонти та газифікували його. З причин відсутності права власності на житловий будинок з 2008 року він не може зареєструвати своє місце проживання і до цього часу не має зареєстрованого місця проживання.

Судом також встановлено, що позивач добросовісно заволодів і продовжує відкрито та безперервно проживати в житловому будинку АДРЕСА_1 .

Згідно вимог ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 3 ст. 397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Таким чином, позивачем доведено, що він добросовісно заволодів житловим будинком АДРЕСА_1 і продовжує відкрито, тобто очевидно для всіх інших осіб, володіти ним, та при цьому володілець ставиться до цього майна як до власного, а саме експлуатує, вживає необхідні заходи для утримання майна в належному стані, і безперервно володіє житловим будинком.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. можливість предявлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У звязку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Згідно п.14 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ N 25 від 07.02.2014 р. виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК.

Відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у звязку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 01.01.2004 року, положення статті 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 01.01.2001 року.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Враховуючи вищевикладене, той факт, що позивач фактично володіє будинком більше 10 років та в подальшому має намір володіти, користуватися та розпоряджатися вищевказаним нерухомим майном, на сьогоднішній день він продовжує проживати у вказаному житловому будинку, доглядає за будинком та утримує його, однак оформити право власності у позасудовому порядку не має можливості, з боку відповідача не вчиняються жодні дії спрямовані на утримання, ремонт, облаштування та догляд за будинком, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 95, 141,259,265,268,273 ЦПК України, ст..ст.317, 319, 321, 328, 344, 392, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, треті особи: Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області, Дніпровська державна районна нотаріальна контора Дніпропетровської області про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на домоволодіння задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) з березня 2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 20019 року в будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) право власності на будинок АДРЕСА_1 , який складається з А-1-житлового будинку з ганком, житловою площею 30,7 кв.м., загальною площею 53,3 кв.м., Б- погрібу з шийкою, В- сараю, Г- вбиральні, №1-5, І - споруд.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О.Ребров