Справа № 487/8631/18
Провадження № 2-о/487/32/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Бобрової І.В., при секретарі судового засідання Батишевої Г.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Миколаївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

21.12.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт її національної приналежності до національності «німкеня». Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Актюбінськ та у свідоцтві про народження у графі «національність батька» вказано «німець», у графі «національність мати» вказано «росіянка». 15.12.1987 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 та у свідоцтві про укладення шлюбу у графі «національність нареченої» помилково вказано «росіянка». З метою виправлення даної помилки, вона звернулась із заявою до Миколаївського міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській обл., проте їй було відмовлено, оскільки не надано документів, які б підтверджували іншу національність аніж зазначену в актовому записі про шлюб. Проте, вона завжди вважала себе за національністю «німкеня», оскільки батько її за національністю є «німцем», виховувалась вона відповідно до німецьких традицій, святкувала німецькі свята. Крім того зазначила, що вона є членом громадської організації «Миколаївський обласний центр німецької культури», відвідує курси вивчення німецької мови при центрі. Метою звернення із даною заявою до суду зазначає збереження та відновлення етнічного походження свого роду.

До судового засідання заявник не з`явилась, представник заявника адвокат Багдасарова Г.М. надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги заяви підтримала, просила про їх задоволення. Крім того, зазначила, що встановлення факту національної приналежності до національності «німкеня» заявниці необхідно для надання допомоги та догляду за її батьком.

Заінтересована особа до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за відсутності представника, крім того, зазначила, що заперечень щодо вимог заяви не має.

Суд, дослідивши подані документи та матеріали, прийшов до наступного.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до положень ст.293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Згідно із пунктом 1.15 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 (далі - Правила), відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Питання зміни національності громадянами України регулювалося Указом Президента України «Про порядок зміни громадянами України національності» від 31 грудня 1991 року № 24, відповідно до якого національність могла бути змінена особами, які при досягненні 16-річного віку та одержанні паспорта прийняли національність одного з батьків та бажали змінити її відповідно до національності другого з батьків. Зміна національності провадилася відділом внутрішніх справ виконавчого комітету районної, міської, районної у місті ради народних депутатів за місцем проживання заявника. Зміна національності допускалася також і щодо осіб, які обрали національність до прийняття цього Указу. Вказаний Указ втратив чинність на підставі Указу Президента України від 27 січня 1999 року № 70/99.

В даний час діюче законодавство України не містить вимог про внесення в паспорт громадянина України, у свідоцтво про народження, у свідоцтво про шлюб чи в інші документи відомостей про національність.

Проте, відповідно до статті 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Згідно зі статтею 300 Цивільного кодексу України особа має право на індивідуальність, до якої відноситься і право визначати свою національність. Таке право підпадає під захист статті 8 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки.

Стаття 11 Конституції України передбачає, що держава сприяє як консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, так і розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності національних меншин в Україні.

Згідно зі статтею 3 Рамкової конвенції держав-членів Ради Європи про захист національних меншин (ратифікована Законом України від 9 грудня 1997 року № 703/97-ВР) кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Пунктом 2.13.2 Правил визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.

Пунктом 1 ч.1 ст.255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи те, що законом не передбачено судовий порядок розгляду заяви про встановлення юридичного факту національності за умови існування іншого порядку вирішення вказаного питання, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі..

При цьому, заявник не позбавлена права звернутися для вирішення питання про приналежність її до німецької національності до органів реєстрації актів цивільного стану як суб`єкта владних повноважень, з метою внесення змін до актового запису щодо її національності, а у разі відмови такого суб`єкта - оскаржити її до суду в порядку адміністративного судочинства. Про зазначене йдеться і у висновку Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 21 листопада 2018 року.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 01.02.2018 року у справі № 760/19921/16-ц.

Крім того, згідно ч.2 ст.255 ЦПК України та ст.7 ЗУ «Про судовий збір» сплачений заявником при зверненні до суду із заявою судовий збір в сумі 352,40 грн, підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 255,256, 260, 261,353 354 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у справі ОСОБА_1 , заінтересована особа Миколаївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про встановлення факту, що має юридичне значення закрити.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 сплачений згідно квитанції №305877671 від 19.12.2018 року судовий збір в сумі 352,40 грн..

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя І.В.Боброва