Постанова

Іменем України

26 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 683/24/16-ц

провадження № 61-20367св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеравто СТ», регіональний сервісний центру Міністерства внутрішніх справ України у Хмельницькій області,

представник товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеравто СТ» - Гненний ДмитроАнатолійович,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, відділ державної виконавчої служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області,

особа, яка подала касаційну скаргу, - публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»,

представник публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» - Корбут АндрійАнатолійович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеравто СТ» на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області, у складі судді Завадської О. П., від 29 вересня 2016 року, додаткове рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області

від 18 листопада 2016 року та рішення Апеляційного суду Хмельницької області, у складі колегії суддів: Грох Л. М., Гринчука Р. С., Костенка А. М.,

від 31 січня 2017 року, та касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 31 січня 2017 року.

Короткий зміст позовних заяв та їх обґрунтування

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом дотовариства з обмеженою відповідальністю «Інтеравто СТ» (далі - ТОВ «Інтеравто СТ»), регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України у Хмельницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, відділ державної виконавчої служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, про визнання правочину недійсним, скасування державної реєстрації, визнання права власності та скасування арешту.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що у 2013 році ним було придбано у ТОВ «Інтеравто СТ» автомобіль Volkswagen Caddy, 2005 року випуску, на підставі довідки-рахунку серії ААВ № 189828 від 05 серпня 2013 року, на підставі якої ним зареєстровано автомобіль на своє ім'я та отримано реєстраційний номер НОМЕР_1. Вартість автомобіля згідно довідки-рахунку становила 23 тис. грн. 01 серпня 2013 року ним було сплачено в касу

ТОВ «Інтеравто СТ» 24 300 грн. Вказував, що спірний автомобіль набутий ним під час шлюбу з ОСОБА_3, отже є спільною сумісною власністю подружжя. 23 серпня 2013 року він здійснив переобладнання автомобіля з вантажного у пасажирський і отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 23 серпня 2013 року на своє ім'я. 23 квітня 2014 року працівник ТОВ «Інтеравто СТ» забрав у нього свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і на підставі довідки-рахунку серії ВІА № 366029 від 23 квітня 2014 року, виданої ТОВ «Інтеравто СТ», цей автомобіль було перереєстровано на ТОВ «Інтеравто СТ» (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 23 квітня

2014 року) попри те, що позивач жодного правочину щодо відчуження свого автомобіля не вчиняв.

Посилаючись на зазначені обставини, уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд визнати недійсним правочин купівлі-продажу спірного автомобіля, оформлений довідкою-рахунком серії ВІА № 366029

від 23 квітня 2014 року, виданою ТОВ «Інтеравто СТ», та скасувати державну реєстрацію автомобіля Volkswagen Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_1, оформлену свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії

НОМЕР_3 від 23 квітня 2014 року, визнати за ним право власності на вказаний автомобіль, а також зняти з нього арешт, накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області від 13 січня 2016 року (ВП №48748386).

У лютому 2016 року ТОВ «Інтеравто СТ» пред'явило зустрічний позов до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання недійсною довідки-рахункувід 05 серпня 2013 року серії ААВ № 189828, посилаючись на те, що спірний автомобіль перебував і перебуває у власності підприємства, його було надано лише у користування ОСОБА_1, який надавав юридичні послуги підприємству. Перехід права власності на спірний автомобіль до ОСОБА_1 є незаконним, оскільки вчинений на підставі недійсного документа - довідки-рахунка серії ААВ № 189828 від 05 серпня 2013 року, яка підписана у порушення вимог статті 244 ЦК України не керівником підприємства, а неповноважною особою, менеджером на той час ОСОБА_5

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області

від 29 вересня 2016 рокуу задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено. Визнано недійсною довідку-рахунок

серії ААВ № 189828, видану ТОВ «Інтеравто СТ» 05 серпня 2013 року на автомобіль Volkswagen Caddy, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Додатковим рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 листопада 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог про зняття арешту з автомобіля Volkswagen Caddy,

2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що сторонами не було належним чином оформлено договір купівлі-продажу спірного автомобіля, оскільки довідка-рахунок від 05 серпня 2013 року серії ААВ № 189828, на підставі якої позивач зареєстрував за собою право власності на спірний автомобіль, не містить підпису уповноважених посадових осіб на її посвідчення, а підпис у графі «касир» здійснений не уповноваженою на те особою, відсутній підпис особи, яка одержала транспортний засіб. Перереєстрація зазначеного транспортного засобу на ТОВ «Інтеравто СТ»

23 квітня 2014 року відбулась згідно вимог чинного законодавства, тому вимоги первісного позову не підлягають задоволенню.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 31 січня 2017 року апеляційні скарги ОСОБА_1 задоволено, рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області

від 29 вересня 2016 року та додаткове рішення від 18 листопада 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля Volkswagen Caddy, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, оформлений довідкою-рахунком серії ВІА № 366029 від 23 квітня 2014 року, виданою

ТОВ «Інтеравто СТ». Скасовано державну реєстрацію автомобіля Volkswagen Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_1, оформлену свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 23 квітня 2014 року. Визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль Volkswagen Caddy, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, та звільнено цей автомобіль з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області ВП 48748386 від 13 січня

2016 року. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що згідно наказу

ТОВ «Інтеравто СТ» від 01 жовтня 2011 року № 4 відповідальним за отримання, зберігання, видачу і оформлення довідок-рахунків (спецпродукції ДАІ) та огляду транспортних засобів, їх складових частин при здійсненні комісійного продажу цим суб'єктом господарювання визначено ОСОБА_6, а тому заповнення та підписання спірної

довідки-рахунку від 05 серпня 2013 року цією особою є належним оформленням довідки-рахунку. Факт прийняття коштів ТОВ «Інтеравто СТ» та передача спірного автомобіля ОСОБА_1 свідчать про прийняття угоди купівлі-продажу до виконання, а відтак її схвалення суб'єктом господарювання. Відсутність між сторонами договору комісії свідчить про відсутність правових підстав для оформлення ТОВ «Інтеравто СТ» довідки-рахунку серії ВІА № 366029 від 23 квітня 2014 року. За змістом довідки-рахунку ВІА № 366029 від 23 квітня 2014 року ТОВ «Інтеравто СТ» виступило одночасно торгівельною організацією (продавцем) і покупцем спірного автомобіля, що прямо суперечить статті 655 ЦК України, за якою договір купівлі-продажу є двостороннім - одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Отже, угода купівлі-продажу автомобіля, оформлена довідкою-рахунком серії ВІА № 366029 від 23 квітня 2014 року, виданою ТОВ «Інтеравто СТ», суперечить положенням статей 655, 1011 ЦК України, пункту 12 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, що є підставою для визнання її недійсною.

Короткий зміст вимог касаційних скарг та доводи осіб, які їх подали

У касаційній скарзі ТОВ «Інтеравто СТ» просить скасувати оскаржені судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції,посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не надано належної правової оцінки доказам, які підтверджують право підпису відповідальних осіб

ТОВ «Інтеравто СТ», та не встановлено особу, яка підписувала довідку-рахунок серії ААВ № 189828 від 05 серпня 2013 року. Судами не враховано, що ТОВ «Інтеравто СТ» надало належні докази на підтвердження відсутності прибуткових касових ордерів, на квитанції до яких посилається позивач як на підставу оплати за довідкою-рахунком ААВ № 189828 від 05 серпня

2013 року. Позивачем не надано акту приймання-передачі спірного транспортного засобу на підтвердження передачі автомобіля новому власнику.

У касаційній скарзі публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Промінвестбанк», банк) просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що судом апеляційної інстанції помилково не залучено до участі у справі ПАТ «Промінвестбанк» в якості третьої особи, оскільки позивач заявляв вимогу про зняття арешту з автомобіля, який було арештовано у виконавчому провадженні

ВП № 48748386, стягувачем у якому є банк. Суд апеляційної інстанції дійшов суперечливих висновків про те, що довідка-рахунок від 05 серпня 2013 року № ААВ № 189828 є достатньою підставою для реєстрації права власності на спірний автомобіль за позивачем, у той час як довідка-рахунок від 23 квітня 2014 року ВІА № 366029 не може слугувати підставою для реєстрації транспортного засобу. Висновок суду апеляційної інстанції про наступне схвалення правочину суб'єктом господарювання не підтверджено належними та допустимими доказами, адже факт отримання коштів належним чином не підтверджено. Суд апеляційної інстанції не визначився з природою правовідносин, які виникли між сторонами на підставі довідки-рахунку ВІА № 366029 від 23 квітня 2014 року.

Короткий зміст заперечення (відзиву) на касаційну скаргу

У запереченні на касаційні скарги ОСОБА_1 просить залишити касаційні скарги ТОВ «Інтеравто СТ» та ПАТ «Промінвестбанк» без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ «Промінвестбанк».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 травня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Інтеравто СТ».

Статтею 388 ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справу передано до Верховного Суду та 06 червня 2019 року розподілено судді доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 11 вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Предметом діяльності ТОВ «Інтеравто СТ» є, зокрема, діяльність щодо торгівлі автомобілями, легковими автотранспортними засобами, торгівлі іншими автотранспортними засобами, технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів, роздрібної торгівлі деталями та приладдям для автотранспортних засобів (пункт 2.2 статуту).

ОСОБА_1 з 2011 року по 2015 рік надавав товариству юридичні послуги, у зв'язку з чим у 2013 році йому в користування був наданий автомобіль марки Volkswagen Caddy, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

При проведенні у товаристві інвентаризації матеріалів та товарів станом на 31 грудня 2013 року було виявлено нестачу, у тому числі спірного автомобіля марки Volkswagen Caddy, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 78 338,15 грн (акт інвентаризації матеріалів та товарів ТОВ «Інтеравто СТ», складений 31 грудня 2013 року).

Згідно копії довідки-рахунку серії ААВ № 189828, виданої ТОВ «Інтеравто СТ»

05 серпня 2013 року, ОСОБА_1 продано та видано автомобіль марки Volkswagen Caddy, 2005 року випуску, вартістю 23 тис. грн.

23 серпня 2013 року на ім'я ОСОБА_1 видано свідоцтво серії НОМЕР_2 про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля Volkswagen Caddy, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, з відміткою про переобладнання автомобіля з фургона в пасажирський.

Згідно довідки-рахунку серії ВІА № 366029 від 23 квітня 2014 року, виданої ТОВ «Інтеравто СТ», автомобіль Volkswagen Caddy 2005 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2, вартістю

32 тис. грн продано і видано ТОВ «Інтеравто СТ».

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області від 13 січня 2016 року в межах виконавчого провадження

ВП № 48748386 про стягнення коштів з ТОВ «Інтеравто СТ» на користь

ПАТ «Промінвестбанк» накладено арешт на майно боржника, зокрема, й на спірний автомобіль Volkswagen Caddy 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Рішенням власника ТОВ «Інтеравто СТ» м. Старокостянтинів від 09 серпня 2010 року створено товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеравто СТ», затверджено статут товариства та призначено директором товариства ОСОБА_7

Між ТОВ «Інтеравто СТ» в особі засновника ОСОБА_8 та ОСОБА_7 09 серпня 2010 року був укладений трудовий контракт строком на три роки по 09 серпня 2013 року.

Згідно наказу № 1 ТОВ «Інтеравто СТ» від 09 серпня 2010 року

ОСОБА_7 призначено на посаду директора товариства з 09 серпня 2010 року.

Наказом № 4 від 01 жовтня 2011 року прийнято на роботу

ОСОБА_6 з 01 жовтня 2011 року на посаду менеджера та призначено його відповідальним за отримання, зберігання, видачу та оформлення довідок-рахунків (спецпродукції ДАІ) і огляду транспортних засобів та їх складових частин й звірку їх ідентифікаційних номерів при здійсненні комісійного продажу.

09 серпня 2013 року між ТОВ «Інтеравто СТ» та ОСОБА_7 був укладений безстроковий трудовий контракт.

У відповідності до змісту відмітки у копії закордонного паспорта ОСОБА_7 з 04 серпня 2013 року по 09 серпня 2013 року перебував за межами України.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 Цивільного кодексу України.

У силу статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200(далі - Порядок

№ 1200) та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (далі - Порядку № 1388), які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину.

Відповідно до частини другої, третьої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до пункту 8 Порядку № 1388 державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України «Про дорожній рух»).

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є документи, засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, у тому числі довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання недійсною довідки-рахунку серії ААВ № 189828, яка видана ТОВ «Інтеравто СТ» 05 серпня 2013 року, оскільки вказаний документ містить підпис уповноваженої особи, скріплений печаткою товариства. При цьому судом взято до уваги наявність у ОСОБА_1 квитанцій до прибуткових касових ордерів, які підтверджують оплату ним вартості автомобіля.

В той же час, вирішуючи первісні позовні вимоги, суд апеляційної інстанції не звернув уваги, що рішення у справі стосується прав ПАТ «Промінвестбанк», в інтересах якого постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області від 13 січня 2016 року було накладено арешт на майно боржника, зокрема, й на спірний автомобіль Volkswagen Caddy 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У відповідності до пункту 8 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі

Колегія суддів вважає, що рішення апеляційного суду у частині вирішення первісного позову впливає на права та інтереси ПАТ «Промінвестбанк», а тому підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з метою забезпечення реалізації процесуальних прав банку, який після відкриття касаційного провадження за її касаційної скаргою користується правами учасника справи.

Керуючись статтями 400, 402, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеравто СТ» задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 31 січня 2017 року у частині вирішення первісного позову ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним, скасування державної реєстрації, визнання права власності та скасування арештускасувати.

Справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович