01.10.2019 227/3980/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Любчик В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Добропільський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті, -

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою, у якій просив встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в Кіровському районі міста Донецька Донецької області, у віці 67 років, своєї дружини ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Скородне Суджанського району Курської області. Заява мотивована тим, що дружина заявника померла на непідконтрольній території України Донецької області, а тому він позбавлений можливості зареєструвати факт смерті особи іншим чином.

Заявник ОСОБА_1 в відкрите судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність.

Представник заінтересованої особи Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області у відкрите судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити з огляду на наступне.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до листа Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 16.31-5-3938 від 01.10.2019 року, актового запису про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - не виявлено.

Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого на непідконтрольній території України Донецької області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в Кіровському районі міста Донецька Донецької області, про що зроблений відповідний запис.

Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 83 від 06 серпня 2019 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою місця мешкання: АДРЕСА_1 .

Згідно до довідки про причину смерті № 83 від 06 серпня 2019 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , причина смерті: злоякісне новоутворення без первічної локалізації.

Крім того, до матеріалів справи додано копію свідоцтва про поховання, з якого вбачається, що ОСОБА_2 похована на кладовищі "Донецьке море" м. Донецька, та фотографії, на яких зображено могилу з написом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Оцінюючи усі додані документи як докази у даній справі, суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Застосовуючи зазначені міжнародні стандарти до цієї справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 76 - 83, 223, 259, 265, 267, 268, 293, 294, 317, 430 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_3 ) - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, уродженки с. Скородне Суджанського району Курської області, Російської Федерації) ІНФОРМАЦІЯ_4 в Кіровському районі міста Донецька Донецької області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію судового рішення видати заявнику негайно після проголошення та направити до Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для державної реєстрації смерті особи.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його оголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст судового рішення складений 01 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя В.М. Любчик

01.10.2019