Справа № 443/63/18 Головуючий у 1 інстанції: Коліщук З.М.
Провадження № 22-ц/811/1771/19 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретар - Юзефовчич Ю.І.,

з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 01 березня 2019 року, постановлену у складі головуючого судді Коліщук З.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А:

у січні 2018 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 Просила постановити рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться у АДРЕСА_1 .

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 01 березня 2019 року провадження у справі закрито з підстав, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Не погоджуючись з даною ухвалою, позивач ОСОБА_1 оскаржила таку в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що вказані в ухвалі обставини, не відповідають дійсності. Так, суд вважає, що позовна заява подана 09 січня 2018 року, в той час як з позовом до Жидачівського районного суду вона звернулась 31 серпня 2017 року. Відповідач у справі дійсно померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак з 31 cерпня 2017 року і до 16 лютого 2018 року судом не було відкрито провадження у справі протягом семи місяців і не проведено жодного судового засідання. Також, суд безпідставно в ухвалі вказав, що 03.03.2019 року у справі відбулось підготовче засідання, в яке вона не з`явилась, тоді як про дане судове засідання їй відомо не було. Просить ухвалу скасувати, справу передати на розгляд до іншого суду найбільш територіально наближеного до цього суду, тобто до Миколаївського районного суду Львівської області.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» створено Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

А відтак, справа розглядається Львівським апеляційним судом у межах територіальної юрисдикції якого перебуває районний суд, який постановив ухвалу, що оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду зазначеним вимогам рішення суду відповідає.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Закриваючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач помер до відкриття провадження у справі, що не може бути підставою для процесуального правонаступництва.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і судова колегія.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 статті 47 ЦПК України встановлено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Статтею 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Згідно з частиною четвертою статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Виходячи з положень частини першої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 251 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво, суд зобов`язаний зупинити провадження до залучення до участі у справі правонаступника.

Таким чином, вказана норма закону підлягає застосуванню виключно в разі, коли відповідач на момент відкриття провадження мав цивільну процесуальну дієздатність, однак помер після відкриття провадження у цивільній справі.

Тобто правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку ст. 55 ЦПК України можливе шляхом залучення правонаступника лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

Залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, є порушенням прав, свобод та інтересів третіх осіб. Такий правовий висновок був зроблений Верховним Судом у справі № 489/4072/16.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 09 січня 2018 року звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на Ѕ частину майна в порядку спадкування за законом, після смерті свого батька, яке знаходиться у АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідач ОСОБА_3 померла, що підтверджується Актовим записом про смерть № 03 від 19.02.2018 року.

Провадження у даній справі було відкрито ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 03 березня 2018 року, тобто після смерті ОСОБА_3 ..

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про закриття провадження у справі за позовом заявленим до ОСОБА_3 , оскільки вона померла до відкриття провадження у справі і не набула статусу учасника справи - відповідача.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції допущені порушення норми процесуального права стосовно строків прийняття рішення про відкриття провадження, не можуть бути підставою для скасування ухвали суду, так як від цього процесуальний статус ОСОБА_3 змінитися не може.

Мотиви апелянта про те, що з позовом до Жидачівського районного суду вона звернулась 31 серпня 2017 року, проте така зареєстрована 09 січня 2018 року, правильності висновків не спростовують та не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки, як вбачаться із матеріалів справи позовна заява ОСОБА_1 особисто підписана нею лише 10 грудня 2017 року, а не як стверджує позивач 31 серпня 2017 року.

За таких обставин, суд першої інстанції дотримавшись норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини, дійшов вірного висновку про закриття провадження у справі.

За приписами п. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, ухваленою з дотриманням норм матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим не підлягає до скасування, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки наведені в ній доводи правильність висновків суду не спростовують.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, понесені судові витрати покладаються на учасника справи, який звернувся з апеляційною скаргою.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 268, 367-369, 372, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 01 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 вересня 2019 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.