Справа № 425/1040/19
Провадження № 22-ц/810/443/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

23 травня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Коновалової В.А. (суддя-доповідач), Єрмакова Ю.В., Луганської В.М.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 08 квітня 2019 року

за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Чаплинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 08 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Крім того, в апеляційній скарзі заявник просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Рубіжанського міського суду Луганської області від 08 квітня 2019 року, в обґрунтування чого зазначив, що про постановлення оскаржуваної ухвали він не повідомлявся судом.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Основним Законом України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частини 1, 2 статті 55 Конституції України). Відмова суду в прийнятті позовних заяв, скарг, оформлених відповідно до процесуального закону, є порушенням права на судовий захист, яке за статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів особи. За правовим висновком, сформульованим Конституційним Судом України, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003). Отже, право на апеляційне оскарження судових рішень в контексті положень частин 1, та 2 статті 55, пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України є складовою права кожного на звернення до суду.

Судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, які беруть участь у справі. Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин порушило б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних відносинах, які є складовими принципу верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

У § § 46, 47 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13 від 29 жовтня 2015 року) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції), повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Ryabykh v. Russia», заява № 52854/99, § § 51 і 52, ECHR 2003-Х). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, § 41, від 03 квітня 2008 року).

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала суду постановлена 08 квітня 2019 року (а.с. 14). Матеріали справи не містять вступну та резолютивну частини ухвали. Отже, 08 квітня 2019 року складено повний текст ухвали суду. В заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, заявником зазначена адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , яка є тимчасово окупованою територією України (а.с. 1). Згідно супровідного листа суду першої інстанції копія оскаржуваної ухвали суду 08 квітня 2019 року направлена заявнику на адресу: смт . Чаплина , Херсонська область (до запиту) (а.с. 15). В матеріалах справи відсутні відомості щодо отримання заявником ухвали Рубіжанського міського суду Луганської області від 08 квітня 2019 року за адресою, зазначеною в супровідному листі суду першої інстанції. При цьому як в матеріалах справи, так і на офіційному веб-сайті Рубіжанського міського суду Луганської області відсутні відомості про повідомлення ОСОБА_1 про постановлення ухвали Рубіжанського міського суду Луганської області від 08 квітня 2019 року, як то передбачено ч. 2 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». В апеляційній скарзі заявник зазначаю, що він не повідомлявся судом першої інстанції про постановлення оскаржуваної ухвали.

Тому, зважаючи на ці обставини, а також виходячи з права кожного на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, апеляційний суд вважає можливим визнати причину пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження ухвали Рубіжанського міського суду Луганської області від 08 квітня 2019 рокуповажною та поновити строк на апеляційне оскарження.

Форма і зміст апеляційної скарги відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Підстав для повернення апеляційної скарги, залишення її без руху, відмови у відкритті провадження або повернення справи до суду першої інстанції не вбачається.

При цьому, приймаючи до уваги, що остання відома адреса місця проживання (перебування) ОСОБА_1 знаходиться на тимчасово окупованій території України, суд вважає за необхідне повідомити останнього про ухвалення цього судового рішення в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що ОСОБА_1 отримав судове рішення.

Керуючись ст. ст. 354, 359 ЦПК України,

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Рубіжанського міського суду Луганської області від 08 квітня 2019 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 08 квітня 2019 року за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Чаплинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Повідомити ОСОБА_1 про ухвалення цього судового рішення в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та апеляційну скаргу надіслати Чаплинському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Роз`яснити Чаплинському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області право подати до Луганського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу у письмовій формі у строк до 05 червня 2019 року, який за формою і змістом має відповідати ст. 360 ЦПК України, із одночасним наданням доказів надсилання (надання) копії цього відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції (ч. 3 ст. 360 ЦПК України).

Інформацію щодо справи, яка розглядається, учасники справи можуть отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет - https://court.gov.ua/fair/sud4810/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.А. Коновалова

Ю.В. Єрмаков

В.М. Луганська