Провадження № 2/331/858/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Антоненко М.В.

за участю секретаря Андрієнко С.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу автомобіля,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу автомобіля.

В обґрунтування позову зазначено, що 19 вересня 2017 року сторонами укладений договір купівлі-продажу автомобіля MERCEDES VITO (WDF7150), реєстраційний номер НОМЕР_1 . При цьому до продажу автомобіля сторони дійшли згоди в частині строку сплати його вартості в розмірі 7000 доларів США, визначивши цей строк 15 грудня 2018 року. На закінчення строку виконання зобов`язання ціна вказаного автомобіля становила 195069 гривень, виходячи з курсу валют НБУ. Сторони обумовили, що в разі неможливості сплатити позивачу суму коштів за автомобіль сторони розірвуть договір, а покупець поверне продавцю автомобіль у власність. На підтвердження умов укладеного сторонами договору відповідачем того ж дня була власноруч складена розписка.

Далі позивач посилається на ті обставини, що відповідач в обумовлений строк кошти за придбаний автомобіль не сплатив та автомобіль не повернув, незважаючи на письмову вимогу, направлену позивачем на адресу відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 грудня 2018 року.

Позивач ОСОБА_1 просить суд розірвати укладений 19 вересня 2017 року між ним та ОСОБА_2 договір купівлі-продажу автомобіля MERCEDES VITO (WDF7150), реєстраційний номер НОМЕР_1 та зобов`язати відповідача повернути автомобіль йому у власність, а у разі відсутності автомобіля у відповідача стягнути з останнього вартість автомобіля у сумі 195069 грн., а також витрати зі сплати судового збору у сумі 2335,20 грн.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2019 року у справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Справу призначено у підготовче судове засідання на 22 травня 2019 року на 14.00 год.

За заявою позивача ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2019 року у справі вжито заходи забезпечення позову.

В підготовче судове засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат Спас О.В. не з*явилася. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та без фіксації технічними засобами. Просила позов задовольнити.

У підготовче судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав в повному обсязі.

З огляду на визнання відповідачем позову, суд на підставі ч.3 ст. 200, ч.4 ст. 206 ЦПК України вбачає передбачені законом підстави для ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження. Суд вбачає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, наявні передбачені законом підстави для прийняття визнання позову відповідачем і ухвалення рішення про задоволення позову.

У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.

Крім того, суд виходить з приписів ч.1 ст.82 ЦПК України, згідно якої обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України).

При цьому, за поданою письмовою заявою відповідачем були визнані обставини, на які позивач послався на обґрунтування заявлених позовних вимог та відповідач заявив про визнання позову, про що подав письмову заяву.

Отже, через визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про задоволення позову, вбачаючи до цього законні підстави, оскільки не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності обставин, що визнані відповідачем та добровільності їх визнання.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

А саме, встановлено, що 19 вересня 2017 року сторонами укладений договір купівлі-продажу автомобіля MERCEDES VITO (WDF7150), реєстраційний номер НОМЕР_1 . При укладеннідоговору сторони визначили строк сплати вартості автомобіля в розмірі 7000 доларів США, визначивши цей строк 15 грудня 2018 року. На закінчення строку виконання зобов`язання ціна вказаного автомобіля становила 195069 гривень, виходячи з курсу валют НБУ. Сторони обумовили, що в разі неможливості сплатити позивачу суму коштів за автомобіль сторони розірвуть договір, а покупець поверне продавцю автомобіль у власність.

На підтвердження умов укладеного сторонами договору відповідачем того ж дня була власноруч складена розписка, яка досліджена судом в якості письмового доказу укладеної угоди.

Факт набуття відповідачем права власності на вказаний автомобіль підтверджується дослідженим судом в якості письмового доказу свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на ОСОБА_2 від 20 вересня 2017 року.

За результатами оцінки вказаних доказів у сукупності з іншими обставинами справи суд дійшов висновку, що докази стосуються предмета спору і в достатньому обсязі підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Суд встановив, що відповідачем невиконанням умов укладеного сторонами договору дійсно порушені права позивача за захистом яких має місце звернення до суду.

Ст. ст. 11, 16 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частинами 1-3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Зобов`язання має гуртуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 655 ЦК України закріплено законодавче визначення договору купівлі-продажу, згідно з яким це договір, за яким одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно ч.1 ст.692 ЦК України оплата товару за договором купівлі-продажу здійснюється після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно із частиною другою статті 692 ЦК України покупець повинен виконати свій обов`язок щодо оплати одразу в повному обсязі, тобто сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Сторони можуть відійти від цього положення, застосувавши розстрочення платежу.

У випадку, якщо договором купівлі-продажу передбачена оплата товару через певний час після його передачі покупцю, покупець повинен провести оплату в строк, передбачений договором.

Якщо покупець не виконує свого обов`язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, продавець набуває право розірвання договору з підстав, передбачених статтею 651 ЦК України.

Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору.

Згідно ч.2 ст.651 ЦК України істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Суд дійшов висновку, що порушення договору відповідачем потягло для позивача неможливість досягнення цілей договору, зокрема отримання грошових коштів за відчужену річ.

Таким чином, встановлена наявність передбачених законом підстав для розірвання укладеного сторонами договору купівлі-продажу автомобіля на підставі ч.2 ст.651 ЦК України.

Статтею 653 ЦК України передбачені наслідки розірвання договору. Зокрема встановлено, якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Оскільки сторонами за договором купівлі-продажу автомобіля було встановлено, що у разі несплати вартості автомобіля ОСОБА_2 повертає автомобіль ОСОБА_1 ,то виникли передбачені законом підстави для застосування саме такого способу захисту порушених правпозивача як розірвання вищевказаного договору та повернення йому у власність автомобіля.

Згідно ч.5 ст.653 ЦК України у разі відсутності у відповідача автомобіля у позивача виникає право на відшкодування збитків, завданих розірванням договору.

Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях, оскільки гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим ч.2 ст.533 ЦК Українипередбачає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

Оскільки сторонами договору купівлі-продажу зобов`язання виражене у доларах США,то у відповідності до ч.1 ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях, оскільки гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

На визначений договором купівлі-продажу день платежу 15 грудня 2018 року за офіційним курсом НБУ встановленим для долара США(27,867грн. за 1 долар США) 7000 доларів США становлять 195069грн. (27,867х7000).

Визначена сума підлягатиме стягненню з відповідача на користь позивача у разі відсутності у нього предмету договору.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати понесені позивачем є витратами зі сплати судового збору за подання позову до суду у розмірі 1951грн. та 384,20грн. за подачу заяви про забезпечення позову, що разом складає 2335,20грн. та підтверджується доданими до матеріалів справи квитанціями про сплату.

Відповідно сума понесених позивачем судових витрат 2335,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 11-13, 19, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 533, 610, 625, 629, 651, 653, 655, 692 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу автомобіля задовольнити.

Розірвати укладений 19 вересня 2017 року між продавцем ОСОБА_1 та покупцем ОСОБА_2 договір купівлі-продажу автомобіля MERCEDES VITO (WDF7150), реєстраційний номер НОМЕР_1 та зобов`язати ОСОБА_2 повернути автомобіль MERCEDES VITO ( НОМЕР_2 ), реєстраційний номер НОМЕР_1 у власність ОСОБА_1 , а у разі відсутності у ОСОБА_2 автомобіля MERCEDES VITO ( НОМЕР_2 ), реєстраційний номер НОМЕР_1 стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , вартість автомобіля MERCEDES VITO ( НОМЕР_2 ), реєстраційний номер НОМЕР_1 , у сумі 195069грн. (сто дев`яносто п`ять тисяч шістдесят дев`ять гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_4 витрат зі сплати судового збору в сумі 2335,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу. ХШ "Перехідні Положення" ЦГІК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: М.В. Антоненко