Провадження № 4-с/760/165/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Гак І.О.

представника заявника- Осадчої Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересовані особи: заступник начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Москаленко О.П.,Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району міста Києва» про визнання бездіяльності неправомірною та зняття арешту з майна, суд

В С Т А Н О В И В:

Заявники звернулися до суду зі скаргою і просять:

-визнати неправомірною бездіяльність заступника начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління у місті Києві Москаленко О.П. що полягає в не знятті арешту з квартири АДРЕСА_1 ;

-зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кардашовою О.Л. у виконавчому провадженні, розпочатому за виконавчим листом № 2-1624, виданим Солом`янським районним судом м. Києва 01 липня 2002 року.

Посилаються в скарзі на те, що в липні 2019 року вони дізналися про те, що належна їм на праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_1 з 21 грудня 2004 року перебуває в обтяженні, а саме під арештом, накладеним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві Кардашовою О.Л.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виносились у виконавчому провадженні, розпочатому за виконавчим листом № 2-1624, виданим на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 29 травня 2002 року в справі за позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом`янського району м. Києва до них про стягнення заборгованості в розмірі 4 142, 91гр. та 75, 92 гр. держмита.

25 червня 2019 року всю наявну заборгованість перед правонаступником Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом`янського району м. Києва - Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» було сплачено в повному обсязі.

Таким чином, раніше існуючі підстави для накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 перестали існувати.

Враховуючи недостатність інформації про виконавче провадження, в рамках якого накладався арешт на майно, 01 серпня 2019 року до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві направлено адвокатський запит № 01/08-19-2.

Крім того, у зв`язку з погашенням заборгованості 02 серпня 2019 року до начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Костенко Л.І. було подано заяву про закінчення виконавчого провадження та зняття арешту.

Згідно відповіді Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 14 серпня 2019 року зазначене виконавче провадження перебувало на виконанні в 2004 році, в даний момент на виконанні не перебуває та нормами чинного законодавства не передбачено механізм та порядок зняття арешту по виконавчим провадженням, які відсутні в Автоматизованій системі виконавчого провадження та є знищеними.

Вважають бездіяльність заступника начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Москаленко О.П.. яка підписала лист, про відмову у знятті арешту з майна неправомірною, оскільки це суперечить ст. 40, 56 Закону України «Про виконавче провадження» та порушує їх права, визначені ст.41 Конституції України та ст. 316-319 ЦК України.

Враховуючи викладене, просять задовольнити скаргу.

Представник заявників в судовому засіданні скаргу підтримала.

Заінтересовані особи, їх представники в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності заінтересованих осіб та їх представників.

Заслухавши пояснення представника заявників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 448 цього Кодексу скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, право на звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України.

Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 29 травня 2002 року був частково задоволений позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом`янського району м. Києва до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з заявників солідарно на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом`янського району м. Києва 4 142, 91 гр. заборгованості, 75, 92 гр. держмита, а всього 4 218, 83 коп.

01 липня 2002 року на виконання судового рішення Солом`янським районним судом м. Києва були видані виконавчі листи № 2-1624.

14 грудня 2004 року державним виконавцем в межах виконавчого провадження винесені постанови серії АА № 827225, АА № 827226, АА № 827227 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

25 червня 2019 року боржниками було сплачено наявну заборгованість перед правонаступником Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом`янського району м. Києва - Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» в повному обсязі, що підтверджується відповідними квитанціями та довідкою, виданою Комунальним концерном «Центр комунального сервісу».

З листа Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 14 серпня 2019 року за підписом заступника начальника відділу Москаленко О.П. вбачається, що виконавче провадження, відкрите за виконавчим листом № 2-1624, виданим Солом`янським районним судом м. Києва, перебувало на виконанні в 2004 році.

В даний момент зазначений виконавчий документ на виконанні у відділі не перебуває та нормами чинного законодавства не передбачено механізму та порядку зняття арешту по виконавчих провадженнях, які відсутні в Автоматизованій системі виконавчого провадження та є знищеними.

/ а.с. 7 - 33 /

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження»/ в редакції на момент виникнення спірних правовідносин / виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів(посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону

підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч.ч.1,2 ст. 50 Закону України « Про виконавче провадження» / в редакції на момент виникнення спірних правовідносин / у разі закінчення виконавчого провадження повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

З листа заступника начальника відділу на запит представника заявників вбачається, що при закінченні виконавчого провадження державним виконавцем вказані вимоги закону виконані не були.

Представник заявників у судовому засіданні не заперечував, що рішення суду заявниками після його ухвалення в процесі виконавчих дій виконано не було, гроші кошти, стягнуті за рішенням суду, сплачені лише в 2019 році.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджатися своїм майном.

Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За правилами ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майно.

Враховуючи викладене вище, виконання рішення суду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зберігання чинності арешту на належну заявникам квартиру, а тому в цій частині скарга підлягає задоволенню.

Щодо дій заступника начальника відділу суд виходить з наступного.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Суд враховує, що боргові зобов`язання у заявників виникли в 2002 році на підставі ухваленого судом рішення.

Представник заявників не заперечував, що заявники, не дивлячись на наявність виконавчого провадження, рішення суду в добровільному порядку не виконали, в зв`язку з чим виконавче провадження було закінчено.

Рішення суду було виконано заявниками лише в 2019 році.

Виходячи зі змісту відповіді заступника начальника відділу Москаленко О.П. на звернення представника заявників, суд вважає, що підстави для висновку про неправомірну бездіяльність у вигляді незняття арешту з квартири в неіснуючому виконавчому провадженні відсутні, оскільки ці дії вчинені в межах закону та на виконання вимог закону.

Керуючись ст. 19, 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 32, 391 ЦК України, ст.ст. 1, 50 Закону України «Про виконавче провадження» / в редакції 1999 року /, ст.ст. 2, 4, 10, 18, 447-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити частково.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений постановами державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві Кардашової О.Л. від 14 грудня 2004 року, яка належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

В решті скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 10 жовтня 2019 року.

Суддя: Л.А.Шереметьєва