УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Сіренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 755/11328/19 за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

установив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Представник позивача ОСОБА_2 . до суду подав заяву в якій просить провести розгляд справи у відсутності їх представника.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 до суду подано заяви про розгляд справи у його відсутності та про закриття провадження у справі.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

За позовними вимогами позивач просить стягнути з відповідача майнову шкоду пов`язану з пошкодженням службового автомобіля ДПП в м. Києві «СКС МОV-04 МП» д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 65 623,86 грн. та судовий збір.

Предметом даного спору є стягнення з відповідача, як службової особи УПП м. Києва, майнової шкоди пов`язаної з пошкодженням службового автомобіля, який належить на праві власності ДПП в м. Києві.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Пунктом 17 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Пунктом 2 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 червня 2018 року о 03 год. 45 хв. ОСОБА_1 під час виконання службових обов`язків інспектора поліції, керуючи автомобілем «СКС МОV-04 МП» д.н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні) по Русанівській набережній, 16, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «LDV 400» д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого вказані автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 13.1. ПДР України.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.07.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 6).

Згідно висновку експертного дослідження Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 28.11.2018 року № 19/13-1/142-ЕД/18 вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_1 у результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 06.06.2018 року складає 65 623,86 грн. (а.с. 8-19).

Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником автомобіля «Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_1 є Департамент патрульної поліції (а.с. 7).

Згідно пунктів 1 та 2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року № 243/95-ВР, це Положення визначає підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами. Дія цього Положення поширюється також на осіб рядового та начальницького складу Міністерства внутрішніх справ України. Відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Судом встановлено, що перебуваючи на посаді, що відноситься до публічної служби, та будучи матеріально відповідальною особою, відповідач завдав шкоди державі в особі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України шляхом пошкодження майна в період здійснення ним установлених повноважень, пов`язаних з виконанням завдань і функцій державного органу.

Таким чином, спірні правовідносини виникли у зв`язку із завданням відповідачем шкоди державі під час проходження публічної служби.

У випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи.

Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів ст. 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

З огляду на вищезазначені вимоги закону, указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, і питанням відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди, навіть якщо притягнення цієї особи до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди відбувається після її звільнення з військової служби.

Такий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 734,3102/16-ц та постанові від 5 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16, в якій зазначено про відступ від раніше висловленої правової позиції у постановах від 10 квітня 2018 року у справі № 533/934/15-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 815/5027/15, від 3 жовтня 2018 року у справі № 755/2258/17 в аналогічних спорах.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням вищевикладеного та враховуючи, що даний спір не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, провадження у справі підлягає закриттю.

Частиною ч. 1 ст. 256 ЦПК України визначено, що якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ..

Керуючись ст. ст. 1, 4, 5, 13, 19, 255, 256, 258, 260, 353 ЦПК України, суд-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди закрити.

Раз`яснити позивачу його право звернення з даними позовними вимогами до адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. Виниченко