ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/289/17Головуючий у 1-й інстанції Гудима І.В.
Провадження № 22-ц/817/165/19 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Сташків Б. І., Щавурська Н. Б.,

з участю секретаря - Сович Н.А.

за участю представника апелянта - Щербатюка О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу № 598/289/17 за апеляційною скаргою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Калина-2002» на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2018 року, ухваленого суддею Гудимою І.В., повний текст якого складено 31 жовтня 2018 року, по справі за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Калина-2002» до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Волочиськ-агро» про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Калина-2002», м.Збараж, Тернопільської області (далі - с/г ТОВ «Калина 2002») звернулось до Збаразького районного суду із даним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 09 червня 2006 року між с/г ТОВ «Калина-2002», як орендарем, та ОСОБА_3, як орендодавцем, було укладено договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.11 га, кадастровий номер НОМЕР_1, строком на 10 років, і який зареєстровано Збаразьким районним відділом Тернопільської регіональної філії центру державного земельного кадастру, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 29 грудня 2006 року за №73. Зазначеним договором передбачено, що орендар має переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки на новий термін. На протязі всього терміну оренди позивач належно виконував свої обов`язки за договором. 11 квітня 2016 року позивач направив відповідачу ОСОБА_3 лист-повідомлення про намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення вищевказаного договору оренди землі) з проектом додаткової угоди, однак, відповіді від ОСОБА_3 не отримав. Позивач продовжує користуватися спірною земельною ділянкою і після закінчення строку дії договору оренди. Також від ОСОБА_3 не надходило на адресу позивача протягом одного місяця після закінчення строку дії договору заперечення у поновленні договору оренди землі. Разом з тим, через певний час позивачу стало відомо, що відповідач уклав договір оренди належної йому вищевказаної спірної земельної ділянки строком на 10 років з іншим орендарем - ТОВ «Волочиськ-агро», державна реєстрація права оренди якої здійснена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №32981778 від 16 грудня 2016 року державним реєстратором Вишнівецької селищної ради Микулайчуком О.М.

Позивач вважає, що такі дії відповідача порушують його законне переважне право на поновлення договору оренди спірної земельної ділянки, яке і підлягає захисту у судовому порядку.

Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2018 року в задоволені позову відмовлено.

В грудні 2018 року с/г ТОВ «Калина-2002» подало апеляційну скаргу на вказане рішення суду, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції помилково посилається на те, що позивач не надав належних та допустимих доказів того, що повідомив відповідача - орендодавця про намір скористатися переважним правом щодо укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк з відповідним проектом додаткової угоди та отримання орендодавцем такого повідомлення. При цьому, судом першої інстанції не враховано, що законом направлення орендарем на адресу орендодавця такого повідомлення з проектом додаткової угоди рекомендованим поштовим листом, під розпис, не вимагається. Крім того, позивач 20 квітня 2016 року лист-повідомлення разом із проектом додаткової угоди до договору оренди землі рекомендованим поштовим відправлення з описом вкладення та повідомленням про вручення надіслав на адресу відповідача.

Разом з тим, позивачем було дотримано вимоги ст.33 Закону України «Про оренду землі» щодо внесення відповідачу пропозицій про поновлення дії договору оренди землі, який було укладено між сторонами, а відповідачем не було висловлено заперечення щодо поновлення вказаного договору, тому суду першої інетанції слід було визнати поновленим договір оренди земельної ділянки

Враховуючи наведене, просить скасувати рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 2З жовтня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

У відзивах на апеляційну скаргу, поданих в січні 2019 року до апеляційного суду, ОСОБА_3 та її предстаник ОСОБА_5 просять відхилити апеляційну скаргу, посилаючись на те, що позивачем неналежно виконувалися обов`язки за даним договором, а тому ОСОБА_3 вирішила не поновлювати з позивачем дію вказаного договору на новий строк. Вказують, що жодних листів-повідомлень від с/г ТОВ «Калина-2002» з пропозицією поновлення договору оренди землі та проекту додаткової угоди ОСОБА_3 не отримувала. С/г ТОВ «Калина-2002» жодного разу не зверталось до ОСОБА_3 з пропозицією продовження дії договору оренди землі ні в усному, ні в письмовому вигляді, ні під час дії договору оренди, ні після сливу його строку, тому остання, як власник земельної ділянки, на законних підставах уклала 01 січня 2016 року з ТОВ «Волочиськ-агро» договір оренди спірної земельної ділянки. На теперішній час вказану земельну ділянку реально орендує і використовує за цільовим призначенням ТОВ «Волочиськ-агро». Вважає, що дії ТОВ «Волочиськ-агро» та ОСОБА_3 по укладенню договору оренди земельної ділянки від 01 січня 2016 року є законними, а позовні вимоги безпідставними, в зв`язку з чим просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представник апелянта - Щербатюк О.Д. свою апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на мотиви, викладені в ній.

Інші сторони в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про день і час слухання справи.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідач ОСОБА_3 є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Колодненської сільської ради Збаразького району Тернопільської області, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 2.11 га. Дана обставина стверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 (а.с.9).

09 червня 2006 року між с/г ТОВ «Калина-2002» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець ОСОБА_3 надала, а орендар с/г ТОВ «Калина-2002» прийняло, в строкове платне користування, а саме на строк 10 років, земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Колодненської сільської ради Збаразького району Тернопільської області, кадастровий номер НОМЕР_1 площею 2.11 га. Вказаний договір був зареєстрований у Збаразькому районному відділі Тернопільської регіональної філії центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29 грудня 2006 року за №73 (а.с.7-8).

Згідно п.8 вказаного Договору, після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

В п.п.9, 11 даного Договору вказано, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1.5 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата вноситься у такі строки: щорічно до 15 грудня.

20 квітня 2016 року с/г ТОВ «Калина-2002» на адресу ОСОБА_3 направлено лист-повідомлення щодо поновлення договору оренди землі на новий строк та проект додаткової угоди (а.с.10-12, 153).

Судом першої інстанції встановлено, що 01 січня 2016 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Волочиськ-агро» було укладено договір оренди землі №19, відповідно до якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування, а саме на строк 10 років з моменту державної реєстрації права оренди, земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий НОМЕР_1, яка розташована та території Колодненської сільської ради Збаразького району Тернопільської області, загальною площею 2.11 га. Державну реєстрацію вказаного речового права здійснено 09 грудня 2016 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №32981778 від 16 грудня 2016 року державного реєстратора Вишнівецької селищної ради Тернопільської області. На підставі вказаного договору оренди землі ТОВ «Волочиськ-агро» передано у користування спірну земельну ділянку, якою товариство користується з квітня 2017 року і по даний час. Вказані обставини підтверджуються копією договору оренди землі №19 від 01 січня 2016 року (а.с.33-36), актом приймання-передачі земельної ділянки в оренду від 01 січня 2016 року (а.с.36), копією державного акту на право на земельну ділянку серії НОМЕР_2 (а.с.39), копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №76096351 від 16 грудня 2016 року (а.с.41-42).

Згідно із вимогами ст.41 Конституції України, ст.ст. 316, 319, 373 ЦК України власник самостійно визначає спосіб та порядок користування та розпорядження належною йому власністю, зокрема на свій розсуд обирає контрагента за договором та визначає умови договору з ним.

Відповідно до ч.4 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі».

Так, відповідно до частин першої - п'ятої статті 33 цього Закону, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин (вирішення питання щодо поновлення договору оренди), по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист- повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що в разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України.

Тобто, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін (ст.ст.319, 626 ЦК України).

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно ч.ч. 2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Такі висновки викладені в постановах Верховного суду України від 25 лютого 2015 року в справі №6-10цс15, від 18 березня 2015 року в справі №6-4цс15, від 15 квітня 2015 року в справі №6-55цс15, від 23 березня 2016 року в справі №6-146цс16, від 13 квітня 2016 року в справі №6-2027цс15, від 23 листопада 2016 року в справі №6-2540цс16.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що с/г ТОВ «Калина-2002» не подало доказів виконання вказаних вимог закону та договору оренди землі від 09 червня 2006 року і дотримання визначеної процедури повідомлення про свій намір реалізувати переважне право на укладення нового договору оренди земельної ділянки із ОСОБА_3

Зокрема, с/г ТОВ «Калина-2002» не подало доказів того, що воно не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору оренди від 09 червня 2006 року повідомило орендодавця про намір продовжити дію договору оренди.

У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно доводів відповідача ОСОБА_3 та її представника, викладених ними у поданих суду відзивах на апеляційну скаргу, вбачається про неотримання відповідачем листів від с/г ТОВ «Калина-2002» та необізнаність ОСОБА_3 із намірами позивача скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк.

Як зазначив представник с/г ТОВ «Калина-2002», 20 квітня 2016 року товариство направило на адресу орендодавця лист-повідомлення разом із проектом додаткової угоди до договору оренди землі рекомендованим поштовим відправлення з описом вкладення, у якому повідомило про свій намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк.

Як на доказ підтвердження направлення вказаного листа-повідомлення с/г ТОВ «Калина-2002» послалось на копію листа-повідомлення разом із проектом додаткової угоди до договору оренди землі рекомендованим поштовим відправлення з описом вкладення та повідомленням про вручення ОСОБА_3 (а.с.12, 153).

Разом з тим, суд апеляційної інстанції критично оцінює вказані докази, виходячи з наступного.

Так, із змісту листа-повідомлення (від «__» квітня 2016 року №__) вбачається, що даний лист не містить повної дати, номера та не реєструвався у вихідній кореспонденції с/г ТОВ «Калина-2002» (а.с.10).

Окрім цього, на копії опису вкладення у поштовеве відправлення на ім'я ОСОБА_2 поштовий штемпель розмитий та не вказано поштовий ідентифікатор №395 (а.с.12).

Із копії фіскального чеку від 20 квітня 2016 року поштовий ідентифікатор №395 вбачається, що лист рекомендований направлявся ОСОБА_3 за адресою: 47335 Колодне (а.с.12, 153). Однак, на вказаному фіскальному чеку зазначено лише прізвище ОСОБА_3, без імені та по- батькові, чи ініціалів.

Разом з тим, із інформації веб-сайту http://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku вбачається, що дані про відправлення за номером 395 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі.

До матеріалів справи не долучено копію поштового відправлення про вручення ОСОБА_3

Інших доказів щодо направлення ОСОБА_3 листів-повідомлень з додатковими угодами позивачем не надано.

Відтак, колегія суддів не бере до уваги посилання апелянта про те, що с/г ТОВ «Калина-2002» повідомлено відповідача про намір скористатися переважним правом щодо укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк з відповідним проектом додаткової угоди, оскільки подані докази не підтверджують факт відправлення кореспонденції відповідачу ОСОБА_3

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду не відповідає постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2540цс16, оскільки у цій справі судом встановлено інші обставини. У вказаній справі було встановлено факт продовження користування позивачем орендованою земельною ділянкою відповідача та належного повідомлення орендодавця про наміри поновлення договору оренди землі з додатковою угодою, однак, така обставина не встановлена у даній справі, яка переглядається апеляційним судом.

Доводи с/г ТОВ «Калина-2002» про те, що після закінчення договору оренди позивач продовжив користуватися земельною ділянкою відповідача ОСОБА_3, спростовуються копією договору оренди землі №19 від 01 січня 2016 року, укледеним між ОСОБА_2 та ТОВ «Волочиськ-агро» (а.с.33-36), актом приймання-передачі земельної ділянки в оренду від 01 січня 2016 року (а.с.36), копією державного акту на право на земельну ділянку серії НОМЕР_2 (а.с.39), копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №76096351 від 16 грудня 2016 року (а.с.41-42).

Таким чином, на даний час діє договір оренди спірної земельної ділянки №19 від 01 січня 2016 року, що укладений між відповідачкою та ТОВ «Волочиськ-агро». Державну реєстрацію даного договору було проведено у належний спосіб. Вказаний договір є чинним, з вимогами про визнання даного договору недійсним позивач до суду не звертався.

Відтак, підписання відповідачем договору оренди землі із ТОВ «Волочиськ-агро» є свідомим волевиявленням власника земельної ділянки, тим самим підтверджується факт небажання продовжувати договірні відносини з СТОВ «Калина-2002».

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відмовляючи в задоволенні позову, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Калина-2002» м.Збараж Тернопільської області - залишити без задоволення.

Рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Стягнути із сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Калина-2002» м.Збараж Тернопільської області в користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду в розмірі 2400.00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 26 лютого 2019 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи