Постанова

Іменем України

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 473/3882/14-ц

провадження № 61-1004св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Крата В. І.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

представник заявника - ОСОБА_2 ,

суб`єкт оскарження - в. о. начальника Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2018 року у складі судді Лузан Л. В. та постанову Миколаївського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року у складі колегії суддів: Ямкової О. О., Колосовського С. Ю., Лактіонової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст скарги

14 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, у якій просив визнати неправомірною бездіяльність в. о. начальника Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Долженка А. С. та зобов`язати його вчинити передбачені законом виконавчі дії, направлені на реалізацію майна боржника ОСОБА_3 у межах виконавчого провадження, відкритого за виконавчим листом від 14 листопада 2016 року з виконання судового рішення щодо стягнення з боржника на його ( ОСОБА_1 ) користь грошових коштів.

Вимоги скарги обґрунтовував тим, що в процесі виконання судового рішення з`ясувалося, що у боржника відсутні грошові кошти та рухоме майно, проте наявна у власності Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 , де, окрім боржника, зареєстровані його діти. На звернення державного виконавця до органу опіки та піклування за дозволом на реалізацію майна, останній отримав відповідь міського голови щодо неможливості надання такого дозволу.

Отримавши відповідь, державний виконавець припинив вчиняти дії, направлені на оцінку та реалізацію майна боржника, тобто допустив неправомірну бездіяльність щодо виконання судового рішення.

Вважає, що реалізація частки, що належить боржнику, не призведе до порушення прав його дітей за наявності іншого співвласника квартири - їх матері, просив зобов`язати державного виконавця вчинити дії з виконання судового рішення за рахунок майна боржника ОСОБА_3

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції обґрунтовував своє рішення обов`язковістю отримання державним виконавцем дозволу на реалізацію майна боржника, яким на законних підстав користуються його неповнолітні діти, та відсутністю письмової згоди заставодержателя майна.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2018 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції та залишив судове рішення місцевого суду без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

Не погодившись з таким вирішенням спору, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення скарги.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків при вирішенні спору.

Суди не з`ясували, чи існує фактичне порушення законних прав дитини внаслідок вчинення дій з реалізації боржника з огляду на те, що реалізується лише Ѕ частина квартири, інша Ѕ частка залишається у власності матері дитини та в її користуванні.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність в. о. начальника Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, зобов`язання вчинити певні дії та витребувано справу з Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 листопада 2016 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто кошти у загальному розмірі 152 023,00 грн.

На підставі цього рішення 09 грудня 2016 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області був виданий виконавчий лист, який стягувач пред`явив до примусового виконання.

07 вересня 2017 року державним виконавцем Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області відкрито виконавче провадження, яке у подальшому, згідно постанови державного виконавця від 08 серпня 2017 року, було приєднано до зведеного виконавчого провадження № 53168237 про стягнення з ОСОБА_3 коштів на користь юридичних осіб.

У рамках даного виконавчого провадження в. о. начальника Вознесенського відділу державної виконавчої служби Долженко А. С., якому це провадження передано на виконання, встановив, що боржнику належить Ѕ частка квартири АДРЕСА_1 , право користування якою мають діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Іншого майна, на яке можливо звернути стягнення, державним виконавцем не встановлено.

13 серпня 2018 року державний виконавець звернувся до органу опіки та піклування з поданням «Про надання попереднього дозволу на реалізацію нерухомого майна» для отримання дозволу на реалізацію цього майна.

Листом Вознесенського міського голови від 29 серпня 2018 року у відповідь на подання державного виконавця повідомлено, що органом опіки та піклування при виконавчому комітеті Вознесенської міської ради не може бути надано дозвіл на реалізацію вищезазначеної квартири, право користування якою мають ОСОБА_4 , 2000 року народження, та ОСОБА_5 , 2008 року народження, оскільки це порушує право дітей на житло, що суперечить їх інтересам.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, скасування оскаржуваних судових рішень та закриття провадження у справі.

Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норм права

Спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, є чинний Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) та Закон України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-ХІV), який був чинним на час вчинення виконавчих дій.

За загальним правилом, передбаченим частиною першою статті 74 Закону № 1404-VIII, з урахуванням вимог статей 447, 448 ЦПК України, статей 339, 340 ГПК України, частини п`ятої статті 287 КАС України у редакціях від 03 жовтня 2017 року, у разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого за правилами цивільного судочинства, зазначена скарга розглядається судом, який ухвалив вказане рішення, за правилами цивільного судочинства.

Якщо скарга подається на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення, ухваленого за правилами господарського судочинства, таку скаргу розглядає відповідний господарський суд, який ухвалив таке рішення, за правилами господарського судочинства.

Адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Це правило діє і при виконанні зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднані судові рішення, ухвалені за правилами однієї юрисдикції.

При виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника незалежно від кількості судових рішень та юрисдикцій, у яких ці судові рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів.

Існує лише одна підстава для виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження - наявність підстав для завершення виконавчого провадження. Правом виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження наділений лише державний чи приватний виконавець, на виконанні якого перебуває зведене виконавче провадження, про що ухвалюється відповідна постанова. Суд такими повноваженнями не наділений.

Закон не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства відповідно до частини першої статті 287 КАС України.

Такий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц (провадження № 14-19цс18).

У частинах першій і другій статті 414 ЦПК України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 і 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки Велика Палата Верховного Суду у справі № 660/612/16-ц (провадження № 14-19цс18) зробила висновок про необхідність оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, у порядку адміністративного судочинства, скарга ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи зазначене, ухвала Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2018 року та постанова Миколаївського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року підлягають скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись статтями 141, 402, 409, 414-419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року скасувати.

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність в. о. начальника Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська

Судді:Н. О. Антоненко В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. І. Крат