Провадження № 2/537/40/2019
Справа № 537/1563/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2019 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Дядечко І.І., за участі секретаря Грицькової Я.С., представника позивача Лаврук Н.М., представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременчука цивільну справу за позовом юридичної особи Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до фізичної особи ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, відповідно до вимог якого просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 282 595 грн. 97 коп. за кредитним договором б/н від 20.05.2010 року та понесені судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що 20.05.2010 року між сторонами укладено договір б/н, за умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 16 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Підписання даного Договору є прямою безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 31.01.2018 рік за відповідачем по укладеному кредитному договору рахується заборгованість на загальну суму 716 808 грн. 59 коп., яка складається з: тіла кредиту - 282 595 грн. 97 коп., нарахованих процентів за користування кредитом - 190 785 грн. 91 коп., нарахованої пені - 243 426 грн. 71 коп. При цьому, законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише певної суми заборгованості, кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, в зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача лише тіло кредиту в сумі 282 595 грн. 97 коп.

Відповідач ОСОБА_3 подав письмовий відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення частини позовних вимог. Пояснив, що з розрахунком заборгованості по кредитному договору наданим позивачем він не погоджується, оскільки в квітні 2016 року на його картку «GOLD», згідно кредитного договору №Р2В016, банком було встановлено кредитний ліміт 300 000 грн. строком на 12 місяців зі сплатою процентів в розмірі 2,4% від початкового розміру кредиту на місяць. На виконання умов договору, ним через систему «Приват 24» було здійснено наступні платежі: 05.06.2016 року - 9 600 грн. 00 коп., 15.06.2016 року - 4 500 грн. 00 коп., 19.07.2016 року - 47 787 грн. 95 коп., 29.09.2016 року - 8 000 грн. 00 коп., 14.10.2016 року - 2 000 грн. 00 коп., 05.12.2016 року - 623 грн. 50 коп., 16.12.2016 року - 12 700 грн. 00 коп., 27.12.2016 року - 1 237 грн. 00 коп., 29.12.2016 року - 8 461 грн. 39 коп., 25.01.2017 року - 10 000 грн. 00 коп., 28.01.2017 року - 2 000 грн. 00 коп., 23.03.2017 року - 1 610 грн. 00 коп., 24.03.2017 року - 28 800 грн. 00 коп., 23.06.2017 року - 766 грн. 90 коп., 05.07.2017 року - 739 грн. 85 коп., 04.08.2017 року - 739 грн. 85 коп., 05.09.2017 року - 753 грн. 30 коп., 03.11.2017 року - 795 грн. 88 коп., 05.12.2017 року - 762 грн. 87 коп., 15.12.2017 року - 4 500 грн. 00 коп., 29.12.2017 року - 3 000 грн. 00 коп. Вважає, що з 300 000 грн. 00 коп. він вже сплатив банку 149 378 грн. 49 коп., тому його заборгованість перед банком є меншою ніж просить з нього стягнути банк. Також зазначив, що не погоджується з нарахованою сумою по процентам та пенею, оскільки пеня може бути розрахована та стягнута з нього лише за 1 рік.

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» подав до суду письмову відповідь на відзив, в якій пояснив, що ОСОБА_3 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання кредитних послуг, у зв'язку з чим підписав Заяву № б/н від 20.05.2010 року, згідно якої отримав кредитну картку «Універсальна». 23.01.2014 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку «Gold» та відкрито картковий рахунок, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 16 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При оформленні кредиту заява на отримання кредиту, підписується повнолітньою, дієздатною особою, яким підтверджується, що позичальник ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку. Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання. Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. Відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку www.privatbank.ua; https://client-bank.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов'язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Отже, заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають Договір про надання банківських послуг. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, які вказують на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заява, Умови та Правила надання банківських послуг та тарифи, з якими позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві. На підставі поданої Заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок НОМЕР_2 (п.п.1.1.1.90, 2.1.1.11 Умов) - ключем до карткового рахунку є пластикова Картка (п.1.1.1.62 Умов), яку отримав відповідач та мобільний телефон який вказав відповідач (п.1.1.1.15 та п. 1.1.1.16 Умов) в Заяві. Картковий рахунок - рахунок фізичної особи, до якого випущена Карта (п.п. 1.1.1.90 Умов) та по якому відображаються фінансові операції за допомогою ключів. За допомогою встановлених ключів до карткового рахунку, відповідачу надано можливість здійснювати дистанційне обслуговування. Таким чином Банк забезпечив позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою Карти та фінансового телефону на який приходить динамічний ОТП - пароль. Тарифи - розмір винагороди за послуги Банку; є невід'ємною частиною Договору. Перелік може змінюватися і доповнюватися, про що Власник картки повідомлявся відповідно до Умов та Правил. Виконання позичальником умов кредитного договору засвідчує його волю до настання відповідних правових наслідків передбачених кредитним договором. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 8 років. При цьому, позичальник в банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписання договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював. Зазначив, що предметом даного спору є кредитний договір № б/н від 20.05.2010 року, на підставі якого Відповідачу було відкрито картковий рахунок та на підтвердження укладання якого Банком надані всі необхідні докази, а тому вважає посилання відповідача на договір від квітня 2016 року нічим не обґрунтовані, оскільки згідно даного договору відповідач оформив додаткову послугу, згідно якої відповідачу було надано позику у розмірі 300 000 грн. 00 коп., за умовами якого відповідач зобов'язався повернути дану позику протягом року, погашаючи рівними частинами до 30 числа кожного місяця по 32 000 грн. 00 коп. У договорі зазначено, що в разі прострочення зобов'язання, відповідач, доручає Банку списувати заборгованість на користь позикодавця з рахунку відповідача відкритого у банку. Так відповідно до виписки по рахунку відповідач прострочив виконання даного зобов'язання та банком були списані щомісячні платежі на користь позикодавця з кредитного рахунку відповідача відкритого на підставі анкети заяви від 20.05.2010 року. Погашення кредиту відбувалося з простроченням чергового платежу, що призвело до утворення заборгованості по кредитному договору. Щодо строку позовної давності зазначив, що ст. 257 ЦК України, визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 ст. 264 ЦК України, передбачено що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Так відповідачем були вчинені дії, що свідчать про визнання ним свого боргу перед Банком, а саме як вбачається з виписки відповідач здійснював погашення заборгованості останнє з яких було внесено 29.12.2017 року. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 11.04.2018 року, тобто до спливу строку позовної давності. Тому вважає, що обставини, на які відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав наведених у ньому, просила суд його задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково, заперечував проти задоволення частини позовних вимог. Пояснив, що ОСОБА_3 дійсно має заборгованість по кредитному договору №б/н. Зазначив, що відповідачем з 300 000 грн. 00 коп. вже сплачено банку 149 378 грн. 49 коп., а тому вважає що заборгованість по тілу кредиту відповідача є значно меншою ніж зазначено у позові.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 20.05.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір шляхом підписання сторонами анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідач підписавши зазначену заяву погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, запропонованими АТ КБ «ПриватБанк» та про те, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві.

Відповідно до зазначеного кредитного договору, ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом та отримав кредитну картку «Універсальна».

23.01.2014 року ОСОБА_3 переоформлено кредитну карту на кредитну картку «Gold» та відкрито картковий рахунок, згідно якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 16000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно яких Банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право в будь - який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою та безумовною згодою позичальника відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

При укладені договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу банку позичальник має виконати зобов'язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку.

В п. 2.1.1.5.7 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що власник зобов'язаний стежити за витратою коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту.

В квітні 2016 року між сторонами було укладено договір додаткової послуги за умовами якого ОСОБА_3 було надано позику в розмірі 300 000 грн. 00 коп., зі сплатою 2,4 % від початкового розміру позики на місяць. При цьому відповідач зобов'язався повернути позику рівними частинами до 30 числа кожного місяця по 32 000 грн. 00 коп. на протязі 12 місяців з моменту надання позики. Для погашення заборгованості за позикою, відповідач доручив Банку проводити списання коштів з усіх його рахунків на користь позикодавця в розмірі, зазначеному в його пропозиції, при настанні дати платежу, зазначеного в цій пропозиції (здійснювати договірне списання).

Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит.

На підставі кредитного договору укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 б/н банком було відкриті кредитні картки:

13.07.2006 року - НОМЕР_2 з терміном дії до 07/13;

09.09.2010 року - НОМЕР_3 з терміном дії до 01/14;

24.06.2011 року - НОМЕР_4 з терміном дії до 08/14;

23.01.2014 року - НОМЕР_5 з терміном дії до 08/17;

28.12.2017 року - НОМЕР_6 з терміном дії до 07/21.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, чим порушує права позивача.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

З розрахунку заборгованості за договором б/н від 20.05.2010 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та клієнтом ОСОБА_3 вбачається, що за відповідачем ОСОБА_3 рахується заборгованість в розмірі 716 808 грн. 59 коп., яка складається з: тіла кредиту - 282 595 грн. 97 коп., нарахованих процентів за користування кредитом -190 785 грн. 91 коп., нарахованої пені - 243 426 грн. 71 коп.

Судом враховується, що зміст кредитного договору укладеного між банком та відповідачем не суперечить вимогам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам і додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Враховуючи викладене, а також те, що як встановлено судом, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує належним чином, в результаті чого станом на 31.01.2018 рік виникла заборгованість по тілу кредиту в розмірі 282 595 грн. 97 коп., суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Що стосується доводів відповідача про сплив строку позовної давності щодо стягнення пені, слід зазначити, що дані доводи до уваги судом не беруться, оскільки позивачем вимога про стягнення з відповідача пені не заявлялась.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 4 238,94 грн.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 610-612, 625, 629, 634, 638, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 1-13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов юридичної особи Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до фізичної особи ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, (, рах. № 3111, МФО № 305299) заборгованість за кредитним договором б/н від 20.05.2010 року у розмірі 282 595 грн. 97 коп. (двісті вісімдесят дві тисячі п'ятсот дев'яносто п'ять грн. 97 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, (, рах. № 3111, МФО № 305299) судовий збір в розмірі 4 238 грн.94 коп. (чотири тисячі двісті тридцять вісім грн. 94 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22.02.2019 року

Суддя І.І. Дядечко