БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

«07» травня 2019 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань Телепи Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Лопатинської Надії Олексіївни про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року головний державний виконавець Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Лопатинська Н.О. звернулася до суду із поданням, в якому просила постановити вмотивоване рішення про примусове проникнення до житлового приміщення боржника, громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою проживання дитини: АДРЕСА_1 , для виконання судового рішення щодо передачі малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матері ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке допущене до негайного виконання; постановити вмотивоване рішення про примусове проникнення до будь-якого житлового приміщення, де може перебувати малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для виконання судового рішення щодо передачі малолітнього його матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке підлягає негайному виконанню.

В обґрунтування подання зазначається про те, що на примусовому виконанні у Броварському міськрайонному відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження АСВП № 57356572 з виконання виконавчого листа № 755/12339/17, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 01 червня 2016 року, про зобов`язання ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 передати малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

04 жовтня 2018 року державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП № 57356572.

Будь-яких дій щодо виконання судового рішення та передачі дитини матері боржником вчинено не було, причини такого невиконання, не повідомлені. Неодноразові виходи до місця проживання боржника та інші вжиті державним виконавцем заходи у процесі здійснення виконавчого провадження жодних результатів не дали. За таких обставин, державний виконавець змушений звернутися до суду із поданням про примусове проникнення до житла боржника.

У судове засідання головний державний виконавець Лопатинська Н.О. не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд даної справи у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва

02 лютого 2018 року у справі № 755/12339/17 зобов`язано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , передати малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Судове рішення у частині повернення дитини допущено до негайного виконання.

01 червня 2018 року після набрання рішенням законної сили, Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 755/12339/17, що пред`явлений до виконання у Броварський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області.

Постановою головного державного виконавця Лопатинської Н.О. від 04 жовтня

2018 року відкрито виконавче провадження № 57356572 з виконання вищевказаного виконавчого листа № 755/12339/17, виданого 01 червня 2018 року, зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

У ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем неодноразово здійснювалися виїзди за місцем виконання рішення, за адресою: АДРЕСА_1 область, Броварський район, село Погреби, вулиця Шевченка, 8 а.

Так, 10 листопада 2018 року головним державним виконавцем здійснено вихід за місцем виконання рішення, двері будинку АДРЕСА_1 відкрила ОСОБА_5 (домогосподарка) також була присутня дочка господаря будинку ОСОБА_6 у будинку не було, перевірено прибудинкову територію, сарай, всі кімнати приміщення будинку. Зі слів ОСОБА_7 , ОСОБА_1 й Кислий ОСОБА_8 поїхали у невідомому напрямку, про що свідчить акт державного виконавця від 10 листопада 2018 року.

04 грудня 2018 року виїздом по місцю виконання рішення суду в село Погреби, вулиця Шевченка, 8 а в призначений день і час двері домоволодіння відкрила цивільна дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_9 та надала доступ до будинку та інших приміщень на території домоволодіння. Малолітнього ОСОБА_2 на території домоволодіння не виявлено, про що складено відповідний акт від 04 грудня 2018 року в присутності понятих та представника стягувача ОСОБА_3 - ОСОБА_10

18 грудня 2018 року виїздом по місцю виконання рішення суду в село Погреби АДРЕСА_1 а двері домоволодіння відкрила цивільна дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_9 та надала доступ до будинку та інших приміщень на території домоволодіння. Малолітнього ОСОБА_2 на території домоволодіння не виявлено, про що складено відповідний акт в присутності понятих. Зі слів ОСОБА_9 малолітній ОСОБА_4 на даний час знаходиться в Закарпатській області, місто Яремча (де саме, точно їй невідомо). Державним виконавцем здійснено перевірку та фотографії кімнат й інших приміщень будинку.

04 січня 2019 року державним виконавцем здійснено виїзд о 19 год. 30 хв., за адресою: АДРЕСА_1 область, Броварський район, село Погреби, вулиця Шевченка, АДРЕСА_1 , з представником стягувача ОСОБА_10 , двері домоволодіння відкрила цивільна дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_9 , яка надала доступ державному виконавцю до будинку та інших приміщень на території домоволодіння. Малолітнього ОСОБА_2 та боржника ОСОБА_1 виявлено не було, про що складено відповідний акт в присутності понятих.

29 січня 2019 року державний виконавцем здійснено черговий виїзд в АДРЕСА_3 Погреби, АДРЕСА_1 , з представником стягувача ОСОБА_10 , прокурором Броварської місцевої прокуратури Щербатюк Ю.Л., слідчим СВ Броварського ВП Кекіш Н.Ю., представником громадської організації всеукраїнське об`єднання «Захист прав матерів» - Левченко І.В. Двері домоволодіння відкрила цивільна дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_9 та надала доступ до будинку та інших приміщень на території домоволодіння тільки державному виконавцю, інших учасників не допустила. Малолітнього ОСОБА_2 та боржника ОСОБА_1 на території домоволодіння не було, про що складено відповідний акт.

21 лютого 2019 року о 19 год. 00 хв. здійснено виїзд за вищевказаною адресою двері домоволодіння відкрила цивільна дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_9 та надала доступ до будинку та інших приміщень на території домоволодіння. Малолітнього ОСОБА_2 на території домоволодіння не виявлено, про що складено відповідний акт.

18 квітня 2019 року о 19 год. 30 хв. здійснено черговий виїзд державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 , двері домоволодіння ніхто не відкрив, на телефонні дзвінки ОСОБА_1 та його цивільна дружина ОСОБА_9 у період з 18.34 год. до 18.35 год. не відповідали, про що складено відповідний акт.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Під час здійснення виконавчого провадження, серед іншого, виконавець має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК України передбачено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти, згідно з частиною 1 статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року, ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

За змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Разом з тим, жодного доказу перешкоджання державному виконавцю увійти до домоволодіння АДРЕСА_1 до суду не надано. Відповідно до відомостей, отриманих із вище вказаних актів, державному виконавцю надавався безперешкодний доступ до будинку, надвірних будівель та прибудинкової території. Будь-яких інших доказів, які б свідчили про ухилення боржника від виконання рішення суду у рамках виконавчого провадження № 57356572, надано не було.

Відповідно до положень частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тому, державний виконавець, звертаючись до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника, повинен був належним чином обґрунтувати його та надати суду докази на підтвердження доводів свого подання.

Однак, суду не надано належних доказів ухилення боржника від виконання рішення суду та перешкоджанню у здійсненні виконавчих дій, з огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання дозволу на примусове проникнення до житла боржник.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно наявність умислу та інші факти, як обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про примусове проникнення до житла, як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Вимога державного виконавця щодо надання дозволу на примусове входження до будь-якого житла, в якому може перебувати Кислий Андреу взагалі є необґрунтованою та жодним чином не мотивованою.

З огляду на обставини викладені вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даного подання з підстав його недоведеності.

Керуючись статтями 260, 439 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

у х в а л и в:

У задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин