УХВАЛА

"11" лютого 2019 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зуб Г.А.,

за участю секретаря Черниш О.М..,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантуваня вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_2, заінтересовані особи Київський відділ державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просить визнати бездіяльність державного виконавця Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області щодо виконання виконавчого листа №640/10235/16-ц, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором №209 від 25.05.2007 року в розмірі 1247879,18 грн. неправомірною; та зобовязати відповідального державного виконавця Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області здійснити наступні заходи з виконання вказаного виконавчого листа: винести постанову про накладення на рахунки ОСОБА_3; проводити перевірку майнового стану ОСОБА_3 не рідше ніж один-два тижні щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці- виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника; звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість ОСОБА_3 до органів доходів і зборів; у разі не виконання ОСОБА_3 законних вимог державного виконавця вирішити питання про притягнення останнього до адміністративної відповідальності в порядку ст. 188-13 КУпАП, а в разі неявки на вимогу державного виконавця вжити заходів для застосування приводу; вжити заходів для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3; у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування ОСОБА_3 звернутися до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника. В обгрунтування вказаних підстав посилається на наступне. В провадженні Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист №640/10235/16-ц від 31.03.2017 року, що виданий Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором №209 від 25.05.2007 року в розмірі 1247879,18 грн. Заявник вважає, що бездіяльність державного виконавця Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області порушує право Банку на виконання судового рішення. 29.06.2017 року було відкрито виконавче провадження, проте станом на 05.10.2018 року виконавчий лист так і залишається невиконаним. Державним виконавцем крім винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та розшук майна боржника не вчинено жодних реальних заходів, спрямованих на виконання рішення суду, що порушує права позивача, оскільки подібне невиконання судових рішень завдає збитку не тільки ПАТ «ВіЕйБі Банк», а і державі в цілому. Також представник заявника просить поновити йому строк для звернення до суду з вказаною скаргою, оскільки в даному випадку правопорушення є триваючим.

Представник заявника та зацікавлені особи в судове засідання не зявились, повідомлені у встановленому законом порядку. Представник заявника звертався до суду із заявами про провдення судового засідання без його участі.

Від старшого державного виконавця Лаптікової Д.В. надійшли до суду заперечення, в яких вона просить відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

Вказані заперечення державним виконавцем мотивовані тим, що державним виконавцем Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області здійснюються всі необхідні виконавчі дії щодо виявлення майна боржника, належного та своєчасного виконання виконавчого документа, оскільки державним виконавцем спрямовуються запити щодо виявлення майна, коштів боржника, винесені постанови про арешт майна боржника, про розшук майна боржника, про звернення стягнення на заробітну плату і направлено до виконання до ФОП ОСОБА_4, також здійнено вихід за адресою боржника, але двері державному виконавцю ніхто не відчинив, про що було складено відповідний Акт.

19.10.2018 року вказана скарга надійшла до суду, та розподілена судді Зуб Г.А.

Ухвалою судді від 25.10.2018 року було прийнято скаргу до розгляду, та витребувано з Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області належним чином завірену копію ВП №54194480, яку було надано до суду 19.12.2018 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Судовий контроль за виконанням судових рішень врегульовано положеннями розділу VII ЦПК України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Також, суд поновлює заявникові строк на звернення до суду зі скаргою, вважаючи, що заявником оскаржується до суду бездіяльність державного виконавця щодо невжиття заходів виконання рішення суду, а відтак банком не порушено строків оскарження.

26.01.2017 року Київським районним судом м. Харкова ухвалено рішення суду, яким стягнуто на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №209 від 25.05.2007 року в загальному розмірі 1 247 879,18 грн., та судові витрати в розмірі 46532,27 грн.

14.04.2017 року представником ПАТ «ВіЕйБі Банк» отримано вказані виконавчі листи, та предявлено їх до виконання до Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області.

29.06.2017 року державним виконавцем Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, та постанова про арешт майна боржника.

09.08.2017 року державним виконавцем Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області винесена постанова про розшук майна боржника, а саме ГАЗ 14, чорного кольору, 1985 року випуску, д.н.з. 20992ХК.

Державним виконавцем були вчинені такі дії: здійснено запити до ПФУ, ДФС України, Державної інспекції сільського господарства в Харківській області, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, державної служби з питань праці ГУ Держпраці в Харківській області, ГУ Держгеокадастру у Харківській області, державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, Департаменту адміністративних послуг та споживчого ринку ХМР, ГУ Держпраці у Харківській області, Департаменту реєстрації ХМР стосовно наявності у боржника майна, коштів тощо, його місця проживання.

10.12.2018 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, оскільки державним виконавцем встановлено, що боржник отримує дохід у ФОП ОСОБА_4, та спрямовано вказану постанову для виконання останньому.

10 грудня 2018 року державним виконавцем складений акт про те, що за адресою боржника двері державному виконавцю ніхто не відчинив.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинення таких дій державним виконавцем є фактичною перевіркою дотримання положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Відповідно до ст. ст.1, 2 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених ЗУ «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців. Правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання.

У пункті 18 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

З огляду на викладене, cуд приходить до висновку про відмову в задоволенні вказаної скарги, оскільки зобовязання державного виконавця здійснити заходи примусового виконання рішення суду на підставі виконавчого листа є повноваженням органу державної виконавчої служби, передбаченим Законами України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», «;Про виконавче провадження», а також іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання судових рішень, а доказів того, що державним виконавцем було відмовлено у вчиненні виконавчих дій щодо виконання вказаного виконавчого листа, до суду надано не було, як і доказів того, що вказаною відмовою були порушені права банку, та вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності боржника, звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, чи розшук боржника є правом державного виконавця, а не його обовязком.

Враховуючи викладене суд, приходить до висновку, що дії виконавця вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право скаржника не було порушено, натомість скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 260, 447-453 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантуваня

вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_2, заінтересовані особи Київський відділ державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 15-дений строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст ухвали складено 11 лютого 2019 року.

Суддя Г.А. ЗУБ