Справа № 478/152/19 Провадження № 2/478/124/2019
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

16 травня 2019 року смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:

головуючого судді Томашевського О.О.,

за участю:

секретаря судових засідань Григоренко Н.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в приміщенні Казанківського районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування за заповітом, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування за заповітом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилась спадщина, що складається із земельних ділянок загальною площею 17,8672 га, а саме: земельна ділянка площею 4,9395 га за кадастровим номером НОМЕР_1 ; земельна ділянка площею 9,4977 га за кадастровим номером НОМЕР_2 ; земельна ділянка площею 3,43 га за кадастровим номером НОМЕР_3 , які розташовано в межах Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області.

На випадок своєї смерті ОСОБА_5 заповідав вказані земельні ділянки позивачу. Після смерті ОСОБА_5 постановою державного нотаріуса Другої Первомайської державної нотаріальної контори від 06.09.2016 року у вчинені нотаріальних дій було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки.

Крім цього, в державному акті на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_4 вказано по батькові ОСОБА_6 « ОСОБА_7 », а в заповіті, свідоцтві про смерть та в державних актах на земельні ділянки серії НОМЕР_5 та серії НОМЕР_6 «Анисимович».

Враховуючи наведені обставини, позивач просила визнати за ОСОБА_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,9395 га, кадастровий номер НОМЕР_1 ; площею 9,4977 га, кадастровий номер НОМЕР_2 та площею 3,43 га, кадастровий номер НОМЕР_3 , розташованих в межах території Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 04.02.2019 року провадження у справі було відкрито, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 27.03.2019 року, залучено до участі у справі ОСОБА_4 , як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору; відкладено підготовче судове засідання; продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

В судове засідання не з`явились позивач та його представник, які повідомлялись належним чином про дату, час та місце судового засідання. Згідно поданої заяви представника позивача, розгляд справи просила проводити без її участі.

Відповідач та третя особа, повідомлялись про дату, час та місце судового засідання у справі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за двадцять днів до дати підготовчого судового засідання. Від відповідача ОСОБА_3 до суду надійшла письмова заява, з якої вбачається, що вона просить справу розглянути без її участі, у зв`язку зі станом свого здоров`я. Позовні вимоги ОСОБА_2 визнає та просить їх задовольнити.

Третя особа ОСОБА_4 , будучи повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не зявився, правом надати свої пояснення по суті позовних вимог не скористався, причин своєї неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали цивільної справи та спадкової справи, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог позивача, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у підготовчому судовому засіданні, за наслідками чого винести рішення про задоволення позовних вимог.

Так, як встановлено судом та вбачається з матеріалів цивільної справи, ОСОБА_5 є власником земельних ділянок розташованих в межах території Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, а саме: земельної ділянки площею 4,94 га, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 ; земельної ділянки площею 9,50 га, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 ; земельної ділянки площею 3,43 га, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 .

З досліджених судом витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18.04.2018 року за № НВ 018, від 18.04.2018 року за № НВ 018 та від 04.05.2018 року за № НВ-018, встановлено державну реєстрацію земельних ділянок: площею 9,4977 га за кадастровим номером НОМЕР_2 ; площею 3,4300 га за кадастровим номером НОМЕР_3 ; площею 4,9395 га за кадастровим номером НОМЕР_1 . Власником земельних ділянок визначено ОСОБА_5 .

Згідно повторно виданого свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_7 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на свідоцтво про одруження, серії НОМЕР_8 від 20.11.1960 року, ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_8 20.11.1960 року. Після реєстрації одруження, прізвище ОСОБА_8 було змінено на « ОСОБА_9 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року у подружжя народився син - ОСОБА_4

Судом встановлено, що за життя, ОСОБА_5 склав заповіт від 18.05.2015 року, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області та зареєстрований в реєстрі за № 13. Із змісту вказаного заповіту вбачається, що спадкодавець на випадок своєї смерті заповів позивачу земельні ділянки площею 9,50 га, площею 3,43 га та площею 4,94 га, розташованих в межах території Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області.

Як вбачається із копії спадкової справи № 92/2017 заведеної після смерті ОСОБА_5 , позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом.

Дружина померлого - ОСОБА_3 та його син ОСОБА_4 , які є спадкоємцями за законом про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались та про своє право на спадщину не заявляли.

Постановою від 11.09.2017 року завідуючим Другої Первомайської Держконтрои Грушевською ОСОБА_10 . було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що залишилось після смерті ОСОБА_5 у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку.

У зв`язку з відмовою нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину, 21 квітня 2018 року в газеті «Голос Казанківщини» було опубліковано оголошення про втрату державних актів на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 , виданий 12.11.2001 року на ім`я ОСОБА_11 та державні акти серії ЯЕ 927829, 927830, видані 22.09.2008 року на ім`я ОСОБА_12 .

Також судом встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 , був виданий 12.11.2001 року на ім`я ОСОБА_11 , що не узгоджується із іншими державними актами, які були видані на ім`я ОСОБА_12 , а також іншими документами у справі (свідоцтвом про смерть, відомостями про право власності земельних ділянок зазначеними у витягах з Державного земельного кадастру, заведеної спадкової справи тощо).

Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз від 21.08.2018 року №056/302-ml, судом встановлено, що імена по батькові « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_13 » попри розбіжності в орфографічній фіксації є ідентичними.

Вирішуючи правовідносини, які виникли в даній цивільній справі, суд керується наступним.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України вбачається, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Статтями 1233, 1235, 1236 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Стаття 126 ЗК України, в редакції яка діяла до 01 січня 2013 року, передбачала, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч.ч.1 та 3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю; захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В ході судового розгляду судом встановлено, що після смерті ОСОБА_5 , позивачу відкрилась спадщина за заповітом. До складу спадщини входять земельні ділянки земельні ділянки площею 9,50 га за кадастровим номером НОМЕР_2 , площею 3,43 га за кадастровим номером НОМЕР_3 та площею 4,94 га за кадастровим номером НОМЕР_1 , розташованих в межах території Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області. Позивач спадщину прийняв у встановленому законом порядку та його спадкові права ніким не оспорюються.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд вважає за можливе визнати за позивачем ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на наведені земельні ділянки.

Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

З огляду на наведене вище, керуючись ст.ст.142,198,200,206,247,263-265,273 ЦПК України, суд -

У х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_11 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування за заповітом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 ), право власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,9395 га, кадастровий номер НОМЕР_1 ; площею 9,4977 га, кадастровий номер НОМЕР_2 та площею 3,43 га, кадастровий номер НОМЕР_3 , розташованих в межах території Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі ч.1 ст.142 ЦПК України повернути ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 )з державного бюджету суму сплаченого судового збору в розмірі 1927,33 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять сім гривень 33 коп.), що відповідає 50 відсоткам судового збору, сплаченого ним при поданні позову 24.01.2019 року згідно квитанцій №0.0.65.1 від 29.08.2018 року та № 0.0..1 від 21.12.2018 року.

Повідомити відповідача ОСОБА_3 та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 про ухвалення даного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

З моменту розміщення такої інформації вважається, що відповідач ОСОБА_3 та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 отримали судове рішення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 16 травня 2019 року.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області О.О. Томашевський