Справа № 214/1355/19
2/214/1476/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

22 травня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді - Гриня Н.Г.,

за участю секретаря - Печарник З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Кривого Рогу, в порядку спрощеного позовного провадження, при заочному розгляді, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась 19.02.2019 року з позовною заявою до суду, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, довічно.

В обґрунтування позову зазначила, що вона є інвалідом ІІІ групи внаслідок загального захворювання та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1691,70 грн., якої не вистачає навіть на потреби першої необхідності. У неї є повнолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно витягу з її історії хвороби має ряд діагнозів у звязку із чим вона має потребу у дорогих и медикаментах, які на свою пенсію вона собі дозволити не може. Вона потребує сторонньої допомоги і неодноразово зверталась до свого сина з проханням допомогти по господарству, адже їй важко не тільки самостійно виходити на вулицю, але й пересуватися по квартирі. Також декілька разів вона зверталась до сина з проханням матеріальної допомоги, оскільки її матеріальний стан є вкрай тяжким. У зв`язку із розміром комунальних послуг вона змушена більшу частину свого доходу віддавати на оплату рахунків. Вона вважає, що її повнолітній син може надавати їй матеріальну допомогу, оскільки є працездатною особою та офіційно працює. Так як, відповідач добровільно допомогу не надає вона змушена звернутись до суду.

Ухвалою суду від 18.01.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено наявним в матеріалах справи поштовим поверненням. Поважність причини неявки суду не відомі.

Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній доказів, з урахуванням думки представника позивача, за відсутності відповідача і постановити заочне рішення.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 12).

Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання матері не надає.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною 1 статті 204 СК України.

Відповідно до статті 201 СК України, обов`язкові умови та підстави покладення на дітей обов`язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров`я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов`язку утримувати своїх батьків.

Таким чином, моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо.

Сам факт непрацездатності батьків не є безумовною підставою для виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання матір`ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. Тому при вирішенні спору необхідно враховувати розмір такого державного утримання і ставити його у залежність із прожитковим мінімумом.

Непрацездатними визнаються особи, що досягли пенсійного віку та інваліди I, II та III груп.

Згідно статті 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. При цьому судом враховуються всі інтереси сторін: непрацездатність батьків та їх потреба у матеріальній допомозі, матеріальне становище дітей, догляд дітей за батьками тощо.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 березня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України», при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, згідно з ч.2 ст.205 СК України при визначення розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Таким чином, непрацездатним і таким, що потребують матеріальної допомоги батькам, надається право звернутися до суду за примусовим стягненням аліментів зі своїх дітей. Обов`язок виплачувати аліменти своїм батькам в судовому порядку може бути покладено тільки на повнолітніх дітей.

Суд, враховує обставини справи, що позивач є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, яка встановлена безстроково (а.с. 6- копія довідки МСЕК), тобто в правовому розумінні непрацездатною, отримує пенсію в розмірі 1683 грн. 90 коп. (а.с.7 - копія довідки про доходи), тому приходить до висновку, що остання потребує утримання свого сина.

Виходячи з принципів змагальності,всебічності та повноти з`ясування обставин справи, розумності та справедливості, вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки його доходу, на утримання матері довічно, оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи в судове засідання не з`явився, заперечень проти позову не надав, а отже на думку суду має можливість сплачувати аліменти в такому розмірі.

За вищевикладених встановлених обставин суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню, а саме стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно та такий розмір аліментів на утримання непрацездатної матері забезпечить належний рівень її потреб та, при цьому, не порушить права відповідача.

Відповідно до ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

В порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 180, 181,182, 183,191 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 141, 263-265, 280-284, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання непрацездатної матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка проживає та зареєстрвонаа за адресою: АДРЕСА_1 , на її користь, в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу),починаючи стягнення з 19.02.2019 року і довічно.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчі листи для пред`явлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його складання.

Повний текст рішення складено 22.05.2019 року.

Суддя Н.Г. Гринь