Справа № 175/5246/15-ц
Провадження № 2/175/562/17
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

19 лютого 2019 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Реброва С.О.

при секретарі Ратушної Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в :

29.12.2015 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява згідно якої, між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений договір позики на суму 71 000 грн., які були передані відповідачу. На підтвердження укладеного договору позики та його умов відповідач ОСОБА_2 10 червня 2014 року написав розписку, в якій зобовязався повернути суму боргу до 30.10.2014 року.

01.07.2014 року був укладений договір поруки, згідно якого ОСОБА_3 поручився перед ОСОБА_4 за виконання ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором. У звязку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань у визначений строк, просив суд стягнути з нього суму боргу у розмірі 71 000 грн., три проценти річних у розмірі 2 485 грн., суму індексу інфляції у розмірі 35 053,70 грн., пеня за користування позикою у розмірі облікової ставки НБУ у розмірі 19 201 грн., а також судові витрати, а з ОСОБА_3 стягнути за невиконання договору поруки 1000 грн.

09 січня 2017 року помер ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина на належне за його життя майно, єдиним спадкоємцем якої стала ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 11.07.2017 року (а.с. 151).

15.01.2019 року ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області залучено до справи ОСОБА_1 у якості правонаступника позивача ОСОБА_4

Позивачка у судове засідання не зявилася, однак надав до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку у відповідності до ст. 130 ЦПК України, що підтверджується поштовим повідомленням, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання також не зявився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність та винесення рішення у відповідності до чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Встановлено, що 10 червня 2014 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики на суму 71 000 грн., які того ж дня були передані відповідачу.

На підтвердження укладеного договору позики та його умов відповідач ОСОБА_2 написав розписку, в якій зобовязався повернути суму боргу 30.10.2014 року, але до теперішнього часу взяті на себе зобовязання не виконав.

В якості забезпечення виконання позичальником зобов'язань за даним договором позики, 01.07.2014 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 був укладений договір поруки, згідно якого останній поручився перед позивачем за виконання ОСОБА_2 зобовязань, однак в п.п.6,4 якої відповідач ОСОБА_3 зобовязався в разі порушення строків згідно п.п.5.1.1, 5.2.1 сплатити другій стороні штраф в розмірі 1 000 грн.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Таким чином, вимоги щодо стягнення з відповідача суми позики, сум інфляції та трьох процентів річних за час прострочення грошового зобовязання обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Разом з цим, вимоги про стягнення пені за користування грошовими коштами у розмірі облікової ставки НБУ не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф, пеня - це є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторі у разі порушення боржником зобов'язання, тобто ця сума є неустойкою.

Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. При цьому закон дозволяє сторонам домовитись про зміну розміру неустойки у бік її зменшення або збільшення, крім випадків, передбачених законом.

У даній справі, розпискою не встановлено розміру пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, у зв'язку із чим, в цій частині позовних вимог, суд відмовляє.

Щодо вимог щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3 заборгованості за договором поруки у сумі 1000 грн. задоволенню також не підлягають, виходячи з наступного.

Частиною 4 ст.559 ЦК України встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Позивач звернувся до суду 29.12.2015 року, отже пропустив встановлений законом шестимісячний строк пред'явлення вимоги до поручителя (строк виконання основного зобов'язання 01.07.2014 року), що потягло припинення поруки, а тому вимоги про стягнення заборгованості за договором поруки із ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

Позивач поніс такі витрати: судовий збір 1 277,40 грн. за подання позову

Задоволено позовні вимоги на 97 %. Підлягає відшкодуванню 1085,38 грн.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76, 141, 263-266 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 13-16, 509, 525, 526, 530, 625, 1046-1049 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серія АМ №448710, виданий Магдалинівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області) на користь ОСОБА_1 (і.н.) 71 000 грн. основного боргу, три проценти річних у розмірі 2 485 грн., індексу інфляції у розмірі 35 053,70 грн. та судовий збір у сумі 1085,38 грн., а всього стягнути 109 624 грн. 08 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.О.Ребров