233 № 233/4276/19
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2019 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря судового засідання Франчук А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка послалась на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_2 .
У спірному жилому приміщенні зареєстровані: її син - ОСОБА_4 , її дочки: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , її онук - ОСОБА_3 , 2008 року народження.
У 2017 року відповідачка ОСОБА_2 разом з малолітнім сином ОСОБА_3 виїхали до РФ, та з того часу вони постійно мешкають на території РФ.
Проте, з реєстраційного обліку у спірному жилому приміщенні відповідачка не знялась та зняла з реєстраційного обліку свого сина.
Через те, що відповідачка не знялася з реєстраційного обліку, вона, як власник квартири, несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг та обслуговуванню будинку. Також вона не може оформити субсидію та не має можливості розпорядитися своєю квартирою, що порушує її права як власника, закріплені у ст.ст. 317,319, 393 ЦК України.
Відповідачка відзив на позовну заяву не подала.
Третя особа надала висновок № 899/26 від 13.08.2019 року згідно з яким Орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради не заперечує проти визнання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким. Що втратив право користування спірним жилим приміщенням (а.с.54).
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність.
Відповідач ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, у зв`язку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Представник третьої особи Орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради Карпушин В.С. у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність. В наданій суду заяві, представник третьої особи підтримав висновок ООП Костянтинівської міської ради № 899/26 від 13.08.2019 року.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні ОСОБА_1 підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26 липня 1993 р., свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.06.2017 року, є власницею квартири АДРЕСА_2 (а.с.8,9,10,11,48).
Отже, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України.
Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
За статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї (ч.2).
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно із ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, а також особи у віці від десяти до чотирнадцяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.
Пунктами 1,2 статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язків її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (п.1 ст.18 Конвенції ООН).
За змістом статті 11 Закону «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права.
У спірному жилому приміщенні зареєстровані:
- ОСОБА_5 , 1991 року народження дочка позивачки;
- ОСОБА_4 , 1994 року народження син позивачки;
- ОСОБА_2 , 1982 року народження онука позивачки;
- ОСОБА_3 , 2008 року народження онук позивачки, син відповідачки.
Дана обставина встановлена на підставі акту по перевірці паспортного режиму, виданого КП «СЄЗ» № 5 за № 20 від 20.06.2019 року (а.с.12).
Відповідачка ОСОБА_2 разом з малолітнім сином ОСОБА_3 , 2008 року народження, не проживають та не користується спірним жилим приміщенням без поважних причин з 2017 року. Зазначена обставина підтверджена актом по перевірці паспортного режиму від 20.06.2019 року (а.с.12).
З нотаріально посвідченої заяви відповідачки від 01.07.2019 року, яка адресована компетентним органам України, вбачається, що ОСОБА_2 просить зняти її та її малолітнього сина ОСОБА_3 , 2008 року народження, з реєстраційного обліку у спірному жилому приміщенні, у зв`язку з реєстрацією за новим місцем проживання у АДРЕСА_3 . (а.с.47).
Тож, суд погоджується з висновком Органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради від 13.08.2019 року № 899/26 щодо надання згоди на визнання малолітнього ОСОБА_3 таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням.
За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідачки з малолітнім сином в спірному жилому приміщенні без поважних причин понад один рік, суд вважає, що ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 , на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України слід визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .
Отже, позов слід задовольнити повністю.
Керуючись ст.ст. 263-265, 280 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 ), третя особа Орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради (адреса: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ол. Тихого, 260) про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Ворошневе, Курського району, Курської області, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, такими, що втратили право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 10 жовтня 2019 року.
Заочне рішення може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: О.В. Каліуш