ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6132/17Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 22-ц/817/224/19 Доповідач - Щавурська Н.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Щавурська Н.Б.

суддів - Костів О. З., Хома М. В.,

секретаря - Сович Н.А.

сторін - заявника ОСОБА_1, представника позивача

ПУАТ "Фідобанк" Поп М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/6132/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 грудня 2018 року, постановлену суддею Ромазаном В.В. за заявою про відстрочку виконання рішення суду в справі за позовом публічного акціонерного товариства "Фідобанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з уточненою в подальшому заявою про відстрочку виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 05 березня 2018 року та постанови апеляційного суду Тернопільської області від 31 липня 2018 року, якими з них стягнуто грошові кошти в користь ПАТ "Фідобанк", терміном на 1 рік. В обґрунтування поданої заяви посилалися на важке матеріальне становище та необхідність сплати значних судових витрат.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 грудня 2018 року в задоволенні вказаної заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, просять скасувати ухвалу суду, вважаючи таку постановленою з порушенням норм матеріального і процесуального права та постановити нову, якою задовольнити їх заяву про відстрочку виконання рішення суду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилаються на неврахування судом першої інстанції при постановленні ухвали ряду обставин, підтверджених відповідними доказами, що відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України мають суттєве значення, й зокрема: що протягом 2015-2017 років ОСОБА_1, який є пенсіонером, хворіє на ряд захворювань, а в жовтні-листопаді 2017 року переніс дві операції вартістю понад 40 000 грн., не враховуючи щоденного прийому ліків, на які витрачаються значні кошти; ОСОБА_3 протягом останніх років не працює, оскільки є опікуном батька - ОСОБА_5, якому виповнилося 81 рік, а останній у 2017-2018 роках переніс дві термінові операції та потребує постійного дороговартісного лікування; ОСОБА_4 є інвалідом, отримує пенсію в розмірі 1452 грн., якої не вистачає на оплату комунальних послуг та фактично знаходиться на утриманні своїх батьків. Крім того, за подання апеляційної скарги в 2018 році ними було сплачено понад 17 000 грн. судового збору.

Зазначають, що всі кошти були позичені у людей, і їх потрібно повертати.

У своєму відзиві ПУАТ "Фідобанк" відносно апеляційної скарги заперечує, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, такою, що скасуванню не підлягає. Зазначає, що відстрочка виконання рішення зумовлена наявністю виняткових випадків, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим за умови доведення заявниками існування наявності конкретних обставин, що ускладнюють чи унеможливлюють виконання рішення у певний строк. Вважає, що заявниками не надано достатніх доказів, які б свідчили про наявність правових підстав для відстрочки виконання рішення суду. При цьому, звертає увагу на факт отримання заявником ОСОБА_1 пенсії в сумі 7713,01 грн., ОСОБА_4 - пенсії в сумі 1452,00 грн. та наявність у власності ОСОБА_3 двокімнатної квартири по АДРЕСА_1

Крім цього, звертає увагу на те, що апелянтами не наведено в апеляційній скарзі, в чому полягає порушення судом норм матеріального та процесуального права, а натомість вказується на нові докази, що на думку позивача свідчить про ухилення виконання рішення суду.

Зазначає також, що вирішуючи питання про відстрочення виконання рішення суду, слід враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансове становище й інші обставини. Так, 19.07.2016 року відносно ПАТ "Фідобанк" прийнято рішення про початок процедури ліквідації й останній постійно здійснюючи виплати коштів вкладникам також перебуває у важкому фінансовому становищі.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Заявники ОСОБА_3, ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, подавши письмові заяви про розгляд справи в їх відсутності.

Представник ПУАТ "Фідобанк" Поп М.О. апеляційної скарги не визнала з мотивів, наведених у письмовому віздиві, вважає оскаржувану ухвалу законною й такою, що скасуванню не підлягає.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши законність оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 березня 2018 року позов ПАТ "Фідобанк" задоволено. Стягнуто солідарно зі ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № 014/1676/74/02512 від 22 травня 2007 року в розмірі 25 538 дол. США 01 центи, що еквівалентно 687 480 грн. 78 коп. та 2000 грн. пені за прострочення строків сплати кредиту та відсотків. Стягнуто зі ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь ПАТ "Фідобанк" 11 546 грн. 28 коп. сплаченого судового збору, по 3 848 грн. 76 коп. з кожного (т. 1 а.с. 192) .

Постановою Апеляційного суду Тернопільської області від 31 липня 2018 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 березня 2018 року скасовано в частині дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто солідарно зі ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 в користь ПАТ "Фідобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Фідобанк" заборгованість за кредитним договором № 014/1676/74/02512 від 22 травня 2007 року в розмірі 9 985 дол. США 50 центів, станом на 23.03.2017 року, що еквівалентно 268 808 грн. 70 коп. Стягнуто зі ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь ПАТ "Фідобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Фідобанк" судовий збір у розмірі 4 062 грн. (замість 11546,28 грн.), тобто по 1 354 грн. з кожного. В решті рішення залишено без змін. Стягнуто з ПАТ "Фідобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Фідобанк" в користь ОСОБА_1 11 226,42 грн. судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції (а.с. 364 т. 1).

ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років, розмір якої з надбавками станом на 10.05.2018 року складає 7 713,01 грн. (т. 2 а.с. 63).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта ОСОБА_3 остання є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1. На зазначене нерухоме майно накладено обтяження у виді заборони відчуження згідно договору іпотеки від 22.05.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Мартюк Л.О. (т. 2 а.с. 61-62).

ОСОБА_3 з 13.10.2017 року станом по даний час не працює (т. 1 а.с. 243), в органах Пенсійного фонду на обліку не перебуває, пенсії не отримує (т. 1 а.с. 242). Разом з тим, перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Борщівської РДА, як одержувач компенсаційних виплат по догляду за особою похилого віку - ОСОБА_5 Розмір таких виплат за період з 30.05.2018 року до 11.11.2021 року встановлений в сумі 31, 76 грн. (т. 2 а.с. ).

ОСОБА_4 отримує загальну пенсію інваліда 3 групи в розмірі 1452 грн. щомісячно (т.1 а.с. 224).

Також, в ході апеляційного розгляду справи з пояснень заявника ОСОБА_1 встановлено, що заявники є співвласниками трикімнатної приватизованої квартири АДРЕСА_2, в якій у даний час проживає їх син ОСОБА_4

У відповідності до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно вимог ч.ч. 1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо.

Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об'єктивності необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання такого додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання строку для відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Крім того, виконання судового рішення у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Встановивши, що заявниками не надано достатніх доказів, які б свідчили про наявність у них обставин, що істотно ускладнюють чи роблять повністю неможливим виконання рішення суду, суд першої інстанції, на думку колегії суддів прийшов до вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення їх заяви.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права посиланням на неврахування судом ряду обставин, підтверджених відповідними доказами, що відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України мають суттєве значення, таких як: наявність ряду захворювань у ОСОБА_7, перенесення ним в 2015-2017 р.р. двох операцій вартістю понад 40 000 грн., необхідність щоденного вживання ліків; відсутність у ОСОБА_3 доходів у зв'язку з необхідністю догляду за перестарілим батьком і хвороби останнього; незначний розмір пенсії ОСОБА_4 в зв'язку з інвалідністю та перебування останнього на утриманні батьків; сплату заявниками значного розміру судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду тощо) колегія суддів вважає безпідставними, як такі, що спростовуються змістом оскаржуваної ухвали, в абз. 5-8 на стор. 2 якої судом повно та об'єктивно встановлено дійсні обставини справи, в повній мірі досліджено надані докази, а в абз. 9 і 10 на стор. 2 якої зазначеним заявниками обставинам і доказам надано вірну правову оцінку (т. 2 а.с. 68).

Додатково колегія суддів звертає увагу заявників на те, що самі по собі довідки про перебування ОСОБА_1 на лікуванні, в тому числі, й пов'язаному з оперативним, втручанням жодним чином не свідчать про вартість затрат на лікування в сумі 40 000 грн., про які згадує заявник і належні й допустимі докази з приводу яких в матеріалах справи відсутні. Наявність у ОСОБА_4 інвалідності 3-ї групи не свідчить про його непрацездатність, а самі по собі довідки про розмір пенсій заявників не є доказом того, що пенсії є їх єдиним доходом, оскільки відомості з ДПІ про розмір доходів заявниками не надавалися. Крім цього, наявність у власності заявників двох квартир (дво- і трикімнатної) додатково підтверджує відсутність виключних обставин, які б свідчили про неможливість виконання рішення суду.

Що стосується посилання апелянтів на неврахування судом сплати ними судового збору в сумі більш як 17 000 грн., то колегія суддів звертає увагу на те, що 11 226 грн. 42 коп. судового збору постановою Апеляційного суду Тернопільської області від 31 липня 2018 року було стягнуто з ПАТ "Фідобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Фідобанк" в користь ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 250).

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що ні в ході розгляду справи судом першої інстанції, ні в ході перегляду ухвали суду апеляційним судом заявниками ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 не підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами наявність обставин, які мають характер особливих або виняткових та які б давали підстави для відстрочки виконання рішення суду відповідно до ст.435 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 35 ч. 1; 259 ч.ч. 1, 2, 6, 8; 374 ч. 1 п. 1; 375 ч. 1; 381 ч.ч. 1, 3; 382 ч. 1; 384 ч. 1; 389 ч.1 п. 2; 390 ч. 1 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 грудня 2018 року - залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони, в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 19 лютого 2019 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи