ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року м.Суми

Справа №591/3741/18

Номер провадження 22-ц/816/4791/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Хвостика С. Г. , Орлов І. В.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

заявник - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 08 жовтня 2018 року, ухваленого у складі судді Кривцової Г.В., у приміщенні Зарічного районного суду м. Суми, повне судове рішення складено 12 жовтня 2018 року -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення юридичних фактів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті його бабусі ОСОБА_3 він звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку нерухомого майна. Нотаріусом було відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки у правовстановлюючому документі на спадкове майно вказано прізвище спадкодавця ОСОБА_3 , а в актовому записі про смерть - дошлюбне прізвище спадкодавця ОСОБА_3 , також документ не відповідає вимогам чинного законодавства. Крім цього, заявник не може встановити факт родинних відносин зі спадкодавцем, оскільки у свідоцтві про народження його батька ОСОБА_7 вказане прізвище матері ОСОБА_3 , а в свідоцтві про смерть спадкодавця вказано прізвище ОСОБА_3 Зазначає, що після смерті бабусі прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, що можуть підтвердити свідки.

Просить встановити факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Верхня Сироватка Сумського району, правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 від 29.08.1986 року, на ім`я ОСОБА_3 ; встановити факт, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_7 та бабусею ОСОБА_1 ; встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 шляхом вступу в управління або володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_3 .

Зарічний районний суд м. Суми від 08 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_1 задовольнив.

Встановив факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 правовстановлюючого документа, а саме: свідоцтва про право власності на житловий будинок, що розташований у АДРЕСА_1 , виданого виконкомом сільської ради народних депутатів Верхньосироватської сільської ради 30 травня 1988 року на ім`я ОСОБА_3 .

Встановив факт родинних відносин між ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , як між матір`ю та сином.

Встановив факт родинних відносин між ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4, як між бабусею та онуком.

Встановив факт прийняття спадщини ОСОБА_1 , шляхом вступу в управління або володіння спадковим майном після смерті спадкодавця ОСОБА_3 .

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 , тобто особа, яка не брала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права та інтереси, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду та стягнути з останнього на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 10 000 грн.

У доводах апеляційної скарги зазначає, що вона є дружиною ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешкав по АДРЕСА_1 , та є рідним братом ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_9 відкрилася спадщина на вказаний житловий будинок, який він успадкував після смерті своєї бабусі ОСОБА_3 , оскільки на момент її смерті проживав разом з нею в цьому будинку, та земельну ділянку під будинком і для ведення сільського господарства, які ОСОБА_9 приватизував.

Після смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_2 стало відомо, що її чоловік склав заповіт, яким усе належне йому майно заповів на користь своєї матері ОСОБА_7 . Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 23.04.2019 року, залишеним в силі постановою Сумського апеляційного суду від 21.08.2019 року, вказаний заповіт визнаний нікчемним.

В подальшому ОСОБА_2 та ОСОБА_11 , який є сином ОСОБА_9 , звернулися до нотаріуса для оформлення спадщини за законом після ОСОБА_9 та дізналися, що 1/2 частка спірного будинку зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_1 .

Також зазначає, що в судовому засіданні було встановлено, що на момент смерті ОСОБА_3 , з нею проживав інший онук - ОСОБА_9 , який має двох дітей. Отже, суду було відомо про наявність інших спадкоємців та про можливий спір про право, однак в порушення вимог процесуального законодавства, суд розглянув заяву ОСОБА_1 в порядку окремого провадження.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката Кузченко Т.М., яка підтримала апеляційну скаргу, ОСОБА_1 та його представника адвоката Петрищева О.О., які заперечують проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції, на підставі досліджених письмових доказів, виходив з того, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_7 та онуком ОСОБА_3 та на підставі пояснень свідків встановив, що заявник на день смерті спадкодавця ОСОБА_3 проживав з нею в одному будинку, отже прийняв спадщину шляхом вступу в управління або володіння спадковим майном після смерті останньої.

Проте, погодитись з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви не можна, так як суд дійшов його неповно з`ясувавши обставини, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права.

Суд першої інстанції встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а. с. 14).

З копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 30.05.1988 року № 465 вбачається, що власником цілого житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 (а. с. 16).

З довідки, виданої ОСОБА_9 . Верхньосироватською сільською радою 20.12.2002 року № 2525, вбачається, що ОСОБА_3 , 1916 р.н., та ОСОБА_3 , 1916 р.н., дійсно є одна й та ж особа (а. с. 19).

З копії свідоцтва про народження, виданого повторно, вбачається, що ОСОБА_7 є сином ОСОБА_12 та ОСОБА_3 (а. с. 17).

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а. с. 21)

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 (а. с. 13).

Приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Хоменко О.В. постановою № 1328/02-31 від 30.05.2018 року відмовила ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки заявник не може підтвердити факт прийняття спадщини шляхом вступу у володіння спадковим майном, а також неможливо встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (а. с. 20).

З повідомлення приватного нотаріуса від 10.08.2018 року № 2014/01-16, вбачається, що разом з померлою на день смерті був зареєстрований онук ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Станом на 10.08.2018 року спадкова справа після померлої ОСОБА_3 не заводилась, із заявами про прийняття або відмову у прийнятті від спадщини ніхто не звертався, заповіт не посвідчувався, станом на 08.05.2018 року свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.47).

На підтвердження вимог апеляційної скарги, ОСОБА_2 подала копію свого паспорту, з якої вбачається, що вона є дружиною ОСОБА_9 , який є онуком ОСОБА_3 , та що вона з 26.04.1987 року була зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с.115-117).

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 118).

З довідки Верхньосироватської сільської ради № 472 від 03.05.2018 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи № 432/2 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , вбачається, що остання на час смерті була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 , мала склад сім`ї: онук - ОСОБА_9 , дружина онука - ОСОБА_2 , невістка - ОСОБА_7 , правнуки - ОСОБА_3 та ОСОБА_11 (а. с. 170).

На підставі оскаржуваного рішення суду, ОСОБА_1 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку спадкового майна (а. с. 186-187).

Відповідно до частин 1, 3 ст. 352 ЦПК України, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Після відкриття апеляційного провадження такі особи користуються процесуальними правами та несуть процесуальні обов`язки учасника справи.

Рішення суду оскаржує ОСОБА_2 - дружина ОСОБА_9 , який разом з нею та своїми дітьми був зареєстрований, проживав у спірному будинку на час смерті ОСОБА_3 та прийняв спадщину після померлої. ОСОБА_2 є спадкоємцем після свого чоловіка ОСОБА_9 та вважає, що оскаржуваним рішенням суду порушені її спадкові права.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому

порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Тобто, головною умовою для розгляду заяви в окремому провадженні про встановлення фактів, що мають юридичне значення, є відсутність спору про право між спадкоємцями.

Для встановлення наявності чи відсутності такого спору суд наділений відповідними правами та обов`язками. Зокрема, відповідно до частин 1, 2 статті 294 ЦПК України, суд зобов`язаний вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи та з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

З аудіозапису судового засідання від 08.10.2018 року, під час якого була допитана свідок ОСОБА_13 , вбачається, що про те, що ОСОБА_1 жив у будинку своєї бабусі ОСОБА_3 до та після її смерті, свідку відомо лише зі слів самого ОСОБА_1 Також свідок повідомила, що в спірному будинку проживав інший онук ОСОБА_3 - ОСОБА_9 , який помер у 2017 році та в нього залишилось двоє дітей.

Крім того приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Хоменко О.В. суду першої інстанції надано повідомлення від 10.08.2018 року № 2014/01-16, в якому зазначено, що згідно довідки Верхньосироватської сільської ради від 03.05.2018 року № 472, разом з померлою на день смерті був зареєстрований онук ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 47).

Суд першої інстанції, з`ясувавши, що на час смерті ОСОБА_3 у спірному будинку проживав та був зареєстрований інший її онук - ОСОБА_9 , рідний брат ОСОБА_1 , в порушення норм процесуального права не вирішив питання про залучення спадкоємців останнього до участі в справі та не з`ясував чи не існує між ними спору про право на спадкове майно померлої ОСОБА_3 .

До апеляційної скарги ОСОБА_2 додала докази, які підтверджують, що вона прийняла спадщину після померлого чоловіка ОСОБА_9 , оскільки проживала та була зареєстрована зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (погосподарська книга на будинок АДРЕСА_1 , довідка Верхньосироватської сільської ради на а. с. 107-138). В апеляційній скарзі ОСОБА_2 заперечує ту обставину, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після померлої ОСОБА_3 та стверджує, що він на час смерті останньої з нею не проживав. Зазначене свідчить про існування між ОСОБА_1 та спадкоємцями його брата ОСОБА_9 , який прийняв спадщину після померлої ОСОБА_3 , спору про право на спадкове майно.

Відповідно до ч.6 ст.294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Пунктом 4 ч.1 ст. 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Отже, рішення суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України підлягає скасуванню із залишенням заяви ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, без розгляду. При цьому колегія суддів роз`яснює, що ОСОБА_1 має право подати відповідний позов на загальних підставах.

Щодо судових витрат на правничу допомогу, про відшкодування яких заявлено апелянтом, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Справи окремого провадження відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Частиною 7 зазначеної статті передбачено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з абз.3 п. 18 Постанови Пленуму ВСУ№ 5 від 31.03.95 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при постановленні рішення в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суди повинні мати на увазі, що відповідно до особливостей окремого провадження правила статей 75, 76 ЦПК України про розподіл судових витрат та відшкодування витрат по оплаті допомоги адвоката у цих справах не застосовуються.

З огляду на зазначене, вимоги представника ОСОБА_2 - адвоката Кузченко Т.М. про стягнення на її користь з заявника ОСОБА_1 судових витрат, не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 315; 374 ч. 1 п. 4; 376 ч. 1 п 1381-382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с та н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 08 жовтня 2018 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичних фактів залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 жовтня 2019 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: І.В. Орлов

С.Г. Хвостик