Номер справи 623/1349/19
Номер провадження 2/623/479/2019
РІШЕННЯ

іменем України

24 травня 2019 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого судді: Бєссонової Т.Д.

за участю секретаря судового засідання: Ноль С.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Ізюмі справу № 623/1349/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача.

В квітні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом в якому просить суд, стягнути з ОСОБА_2 25000,00 грн. відшкодування моральної (немайнової) шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення та 1200,00 грн. витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги. В обґрунтування позову посилається на те, що 04 лютого 2017 року, близько 23 год. 56 хв., знаходячись поблизу магазину «АТБ» по вул. Київській,5/Б в м. Ізюмі Харківської області відповідач , маючи намір на умисне заподіяння тілесних ушкоджень наніс позивачці удар кулаком правої руки в обличчя. Згідно висновку судово медичної експертизи Ізюмського МРВ ХОБСМЕ тілесні ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 20 грудня 2018 року відповідача визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і призначено йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі. В результаті спричинених відповідачем тілесних ушкоджень позивачка була залежна від рідних та близьких, оскільки зазнала фізичних страждань, вона морально переживала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, довгий час не мала реальної можливості налагодити свої життєві зв`язки, а тому вважає, що відповідач зобов`язаний відшкодувати їй спричинену моральну шкоду.

Відповідач, належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, відзив на позов та заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надсилав. Доказів того, що відповідач з поважних причини пропустив строк для подачі заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження матеріали справи не містять.

Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справи за наявними матеріалами.

Частиною 5 статті 279 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь -якої зі сторін про інше

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

04.02.2017 року, близько 23 години 56 хвилин, знаходячись поблизу приміщення магазину АТБ по вул. Київській,5/Б в м. Ізюмі, ОСОБА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, маючи намір на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_1 удар кулаком правої руки в обличчя, в результаті чого потерпілій було заподіяно тілесних ушкоджень, які згідно з висновком судово-медичної експертизи Ізюмського МРВ ХОБСМЕ № 76-Із/17 від 23.02.2017 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. (а.с.5-6).

Вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 20 грудня 2018 року відповідача визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і призначено йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.(а.с.5-6)

Частиною 1 ст.1177 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до положень частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частиною першою статті 1195 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Як передбачено ч.3 ст.12, ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилається на те, що внаслідок вчинення злочину ОСОБА_2 їй була спричинена моральна шкода, яку оцінює в 25000,00грн та обґрунтовує тим, що їй завдано фізичного болю та душевних страждань у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Відповідно до пункту 1 частини 2, частин першої, 4 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів (частина перша статті 1168 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує, що неправомірними діями ОСОБА_2 позивачу було завдано моральні страждання, пов`язані з отриманням тілесних ушкоджень легкої тяжкості, однак, вказані дії ОСОБА_2 були зумовлені тим, що він захищав свою дружину від неправомірних дій ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджено вороком суду від 20.12.2018 року, та, з урахуванням вимог розумності і справедливості, вважає за необхідне зменшити суму моральної шкоди до 5000,00 грн.

Відповідно до частин 1 та 3 (п. 1) ст. 133 та частин 1-3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частини 1-3 ст. 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до квитанції № 06 від 01.04.2019 року прийнято від ОСОБА_1 за надання правничої допомоги 1200,00 грн. ( а.с.8).

Проте, на підтвердження вищевказаних витрат на правничу допомогу відповідачем не надано жодного доказу (договору про надання правової допомоги, розрахунку часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягу виконаних робіт, актів надання послуг), а також суд звертає увагу на те, що ордер, який міститься в матеріалах справи не містить обов`язкових реквізитів ( порядковий номер ордера, посилання на договір про надання правової допомоги, адресу робочого місця адвоката, номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане), а тому суд відмовляє позивачці у задоволенні цих вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 моральну шкоду в розмірі 5000,00грн. (п"ять тисяч гривень).

В іншій частині позву відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір на користь держави в сумі в сумі 768,40 грн.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області або безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду Т.Д. Бєссонова