Справа № 708/542/19
Номер провадження № 4-с/708/1/19
У Х В А Л А

27 травня 2019 року

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі :

головуючої - судді Ткаченко С.Є.

при секретарі - Тендітній Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чигирині скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця Чигиринського районного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до суду з вказаною скаргою, зазначивши, що відповідно до постанови державного виконавця Журавльової М.В. від 27.09.2018 року було накладено арешт її грошові кошти, що містяться на рахунках в АТ "Райффайзен Банк Аваль", АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та АТ "Ощадбанк", у зв`язку з примусовим виконанням виконавчого листа у справі № 708/1236/17 від 12.01.2018 року, виданого Чигиринським районним судом Черкаської області, про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 23447,28 грн.

Разом з тим, єдиним джерелом її доходу є пенсія по інвалідності та кошти, що були виплачені їй Канівською міськрайонною філією Черкаського обласного центру зайнятості за період з 31.08.2018 року по 18.02.2019 року.

Також відповідно до рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 31.03.2017 року вона отримує аліменти від ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей, які є власністю дітей, однак ці кошти теж арештовані.

Посилаючись на те, що відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення може бути звернено лише на її пенсію та не більше 20% від її розміру, а про існування зазначеної постанови державного виконавця їй стало відомо лише 28.03.2019 року після звернення за консультацією до адвоката, скаржниця просить суд поновити їй пропущений строк звернення зі скаргою, визнати дії державного виконавця неправомірними та зобов`язати зняти арешт, накладений відділом державної виконавчої служби на належні їй рахунки в банківських установах, а також стягнути з державного виконавця Чигиринського районного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області витрати, пов`язані з розглядом даної скарги.

В судове засідання скаржниця та її представник ОСОБА_4 не з`явилися, надавши клопотання про розгляд справи без їх участі, прохаючи скаргу задовольнити.

Представник Чигиринського районного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області Журавльова М.В. заперечувала проти задоволення скарги, пояснивши суду, що в неї на виконанні перебувало зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу. Боржниця спочатку сплачувала кошти в погашення боргу, а потім кошти перестали надходити і вона наклала арешт на її грошові кошти.

Державний виконавець не має змоги встановити цільове призначення рахунків банку.

А тому банки при надходженні постанови про накладення арешту зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову державного виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Оскільки управліннями банків було прийнято постанову про арешт коштів до виконання, то і підстав для його зняття немає.

Крім того, про накладення арешту на рахунки в банках скаржниці було відомо ще в жовтні 2018 року, коли ОСОБА_1 звернулась до відділу ДВС із заявою про передачу матеріалів виконавчого провадження до Канівського міськрайонного відділу ДВС за її новим місцем проживання, а тому вона пропустила строк звернення до суду з вказаною скаргою.

Вище зазначена заява Кульшай ОСОБА_5 знаходиться в матеріалах виконавчого провадження, яке передано в Канівський міськрайонний відділ ДВС на підставі постанови державного виконавця від 19.10.2018 року і станом на 24.05.2019 року зазначене виконавче провадження на виконанні в їх відділі не перебуває.

У зв`язку з цим, вважаючи дану скаргу необґрунтованою, просить відмовити в її задоволенні.

Вислухавши представника Чигиринського районного відділу ДВС, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

А як визначено ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як передбачено ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Крім того необхідно звернути увагу, що Конституційний Суд України неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012), а невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Як зазначено в п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" № 6 від 07.02.2014 року, при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно з п.1 ч.1 ст.10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

А відповідно.до п.7 ч.3 ст.18 вище вказаного Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Судом встановлено, що згідно до рішення Чигиринського районного суду Черкаської області та у виконання виконавчого листа від 26.02.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 23447,28 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, головним державним виконавцем Чигиринського районного відділу ДВС Журавльовою М.В. 27.09.2018 року винесено постанову ВП № 55940451 про арешт коштів боржника, які містяться на рахунках в АТ "Райффайзен Банк Аваль", АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та АТ "Ощадбанк".

Судячи з довідок від 28.02.2019 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Канівському відділенні обслуговування громадян ГУПФ в Черкаській області, де отримує пенсію по інвалідності, у зв`язку з чим 10.12.2018 року старшим державним виконавцем Канівського міськрайонного відділу ДВС Єрмоленком В.В. винесено постанову ВП № 55940451 про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_1 , яку вона отримує в Канівському відділенні обслуговування громадян ГУПФ в Черкаській області.

Також судом встановлено, що відповідно до рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 31.03.2017 року, ОСОБА_1 отримує аліменти від ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей, які, відповідно до ч. 1 ст. 179 Сімейного кодексу України, є власністю дітей та спрямовані виключно на забезпечення їх потреб і інтересів, тобто, відносяться до іншої допомоги на дітей в контексті п. 10 ч. 1 ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження», на яку не може бути звернено стягнення, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14.03.2018 року у справі № 682/690/16-ц.

Відповідно до довідки від 28.02.2019 року ОСОБА_1 перебувала на обліку в Канівській міськрайонній філії Черкаського обласного центру зайнятості та в період з 31.08.2018 року по 18.02.2019 року і отримувала допомогу по безробіттю, на яку, згідно до п. 4 ч. 1 ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення теж не може бути звернено.

Разом з тим, як визначено ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому п. 10 ч. 1 ст. 34 цього Закону.

Також відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» однією з підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Однак в судовому засіданні встановлено, що такого повідомлення від банків до Чигиринського районного відділу державної виконавчої служби не надходило.

Крім того судом встановлено, що на даний час виконавче провадження перебуває на виконанні в Канівському міськрайонному відділі ДВС, що підтверджується відповідною постановою державного виконавця від 19.10.2018 року про передачу виконавчого документа.

Судячи з матеріалів справи, скаржниця до вказаного відділу з відповідною заявою про зняття арешту з банківських рахунків, накладеного на грошові кошти, пов`язані з виплатою їй аліментів та допомоги по безробіттю, не зверталася, але лише в разі відмови державним виконавцем у знятті арешту з цих коштів вона вправі оскаржити до суду його дії чи рішення.

Що стосується поновлення скаржниці пропущеного строку звернення до суду з вказаною скаргою, то як передбачено п.а ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Судом встановлено, що про існування оскаржуваної постанови державного виконавця Кульшай Я.В. було відомо щонайменше 18.10.2019 року, коли остання звернулась до Чигиринського районного відділу ДВС із заявою про передачу матеріалів виконавчого провадження до Канівського міськрайонного відділу ДВС за її новим місцем проживання.

Більше того в самій скарзі скаржницею зазначено, що єдиним джерелом її доходу є пенсія по інвалідності та кошти, виплачені їй центром зайнятості, тобто отримуючи щомісячно дані виплати, їй були відомі причини їх невиплати в повному обсязі, що ще раз підтверджує факт того, що ОСОБА_1 . знала про накладення арешту на ці кошти з самого початку.

Виходячи з цього, суд не може взяти до уваги її твердження про те, що вона дізналася про оскаржувану постанову лише 28.03.2019 року, вважаючи їх такими, що не відповідають дійсності та нічим не підтверджені.

Посилання скаржниці, що їй державним виконавцем за місцем її проживання не надсилалися постанови про накладення арешту, суд теж не може взяти до уваги та визнати як однією з поважних причин пропуску нею строку звернення до суду з даною скаргою, оскільки вона, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, змінила своє місце проживання, про що повідомила державного виконавця вже після винесення ним зазначених постанов, при цьому судом встановлено, що дані постанови направлялися за адресою місця проживання боржниці, вказаною у виконавчих листах.

А, як передбачено ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

З пояснень головного державного виконавця Журавльової М.В. також встановлено, що матеріали виконавчого провадження разом із заявою ОСОБА_1 передано до Канівського міськрайонного відділу ДВС на підставі постанови державного виконавця від 19.10.2018 року, тобто, станом на час розгляду скарги зазначене виконавче провадження на виконанні у Чигиринському районному відділі ДВС не перебуває, про що вже зазначалося вище.

Враховуючи, що ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною скаргою 17.05.2019 року, то вона пропустила десятиденний строк на оскарження, про що зазначала і головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Журавльова М.В.

Оскільки, як встановлено судом, про існування постанови про накладення апрешту скаржниці було відомо ще в жовтні 2018 року, після написання у відділі виконавчої служби заяви про передачу матеріалів виконавчого провадження по місцю її проживання в м. Канів, а заяву до суду нею подано 17.05.2019 року, що свідчить про пропуск нею строку звернення до суду з вказаною скаргою, при цьому належних та допустимих доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду останньою суду надано не було.

Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_1 строку для оскарження дій головного державного виконавця ОСОБА_6 , як і не вбачає в діях останньої порушення її матеріальних прав, вважаючи, що державний виконавець діяла в межах повноважень, наданих їй Законом України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим в задоволенні скарги слід відмовити, роз`яснивши при цьому, що скаржниці слід звертатися до Канівського міськрайонного відділу ДВС з відповідною заявою про зняття арешту з банківських рахунків, накладеного на грошові кошти, пов`язані із виплатою їй аліментів та допомоги по безробіттю.

У зв`язку з відмовою в задоволенні скарги, витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. стягненню з Чигиринського районного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області не підлягають, що узгоджується з вимогами ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та, керуючись ст.., ст. 18, 28, 52, 59, 73 Закону України «Про виконавче провадження», ст., ст. 449, 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця Чигиринського районного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області відмовити у зв`язку з пропуском строку для подання скарги та за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом 15 днів з дня її складення.

Головуюча