Дата документу 25.02.2019 Справа № 333/1604/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№333/1604/18 Головуючий у 1 інстанції: Фунжий О.А.
№ 22-ц/807/670/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Воробйової І.А.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою Заступника прокурора Запорізької області в інтересах органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Запорізької міської ради на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що дідусеві позивача ОСОБА_5 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 6 серпня 1960 р. належав жилий будинок АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_5 помер. Після його смерті спадщину фактично прийняла, але не оформила у встановленому порядку донька спадкодавця ОСОБА_6. - мати позивача. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла, позивач стверджує, що фактичного прийняла спадщину, оскільки на момент смерті матері мешкала разом з нею у спірному будинку.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд, визнати за позивачем право власності на вказаний будинок в порядку спадкування за законом.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2018 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами, до складу якого входять: жилий будинок літ. А, сіні літ. а, сіні літ. а-1, сарай літ. В, сарай літ. Д, вбиральня літ. Ж, водопровід № 2, паркан № 3, калитка № 4, ворота № 5, розташовані по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Заступник прокурора Запорізької області в інтересах органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Запорізької міської ради подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За ст. 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення не відповідає таким вимогам.

Судом першої інстанції було встановлено такі обставини.

На підставі нотаріально посвідченого договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 4 серпня 1960 р. жилий будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_5. (а.с. 9-13, 14)

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 28), в зв'язку з чим відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР, який діяв на час відкриття спадщини, відкрилась спадщина, до складу якої увійшов зазначений будинок.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що після смерті ОСОБА_5 будинок був успадкований матір'ю позивачки ОСОБА_6, яка була дочкою померлого Рантцева та була прописана у спірному будинку, тому відповідно до положень ст. 549 ч.1 п.1 ЦК Української РСР вважається такою, що прийняла спадщину.

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с. 32), у зв'язку з чим відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до складу якої увійшов вказаний будинок.

Також суд першої інстанції виходив з того, що після смерті ОСОБА_6 спадщину за законом прийняла позивач.

Суд першої інстанції вважав встановленим, що ОСОБА_6 заповіту не залишила, в зв'язку з чим спадщина здійснюється за законом, а єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_6 є її дочка ОСОБА_3 - позивач. (а.с. 24, 25, 26).

Заперечуючи проти позову, відповідач територіальна громада в особі Запорізькоїміської ради зазначала, що право на нерухоме майно у спадкодавців не виникло, позаяк майно не було зареєстроване.

Заперечуючи проти оскаржуваного судового рішення Прокурор також зазначає про відсутність не лише державної реєстрації нерухомого майна, на яке судом визнано право власності а й відсутність відомостей про прийняття до експлуатації спірного будинку.

Висновок суду першої інстанції про відсутність заповіту після смерті ОСОБА_6 зроблений без витребування відповідних матеріалів спадкової справи.

За наданою до апеляційної скарги копією заповіту ОСОБА_6 все своє майно заповіла ОСОБА_7, який не був залучений до участі у даній справі.

Зі змісту заповіту вбачається, що ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_4, тобто на час розгляду справи є неповнолітнім , але його законні представники також не залучалися до справи.

Прокурором надана копія позовної зави з якої вбачається, що у квітні 2017 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спірне домоволодіння.

З огляду на зазначені порушення, допущені судом першої інстанції судова колегія вважає, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою прокурора, й ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні указаного позову, апеляційний суд виходить із того, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права і не залучив до участі у справі спадкоємця за заповітом.

В силу наданих чинним ЦПК України повноважень апеляційний суд позбавлений можливості на стадії апеляційного розгляду справи залучити спадкоємця за заповітом до участі у справі з відповідним оформленням цієї процесуальної дії, адже відповідно до роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ч. ч. 1 та 2 ст. 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

За ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За матеріалами справи спірний будинок не був зареєстрований на праві власності за спадкодавцями, їм належало лише право забудовників, і позивач не позбавлена права вимагати визнання за нею цього права з залученням до участі в справі належних відповідачів.

Відтак судова колегія вважає, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Запорізької області в інтересах органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Запорізької міської ради задовольнити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2018 року по цій справі скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 до територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь прокуратури Запорізької області судовий збір у розмірі 1057, 20 гр. ( одна тисяча п'ятдесят сім гр. 20 коп).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 25 лютого 2019 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

І.А. Воробйова