Справа № 234/3044/19
Провадження № 6/234/67/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Чернобай А.О.,

секретар судового засідання Вербовецька Д.В.,

розглянувши подання державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

До Краматорського міського суду Донецької області надійшло подання державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянки України ОСОБА_2.

Згідно подання, на примусовому виконанні у Краматорському ВДВС знаходиться виконавче провадження з виконання рішення № Ф-796У від 14.06.2011 року, виданого УПФУ у м. Краматорську Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 1337, 18 грн. на користь УПФУ у м. Краматорську Донецької області. 02.10.2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та заборону на його відчуження. Рішення до теперішнього часу не виконано, боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, має право звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи. За таких обставин, державний виконавець просить суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду громадянці України ОСОБА_2 за кордон без вилучення паспорту.

У судове засідання державний виконавець не зявився, надав заяву з проханням провести судовий розгляд у його відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Вивчивши доводи подання, надані докази, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Краматорському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області знаходиться виконавче провадження з виконання рішення № Ф-796У від 14.06.2011 року, виданого УПФУ у м. Краматорську Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 1337, 18 грн. на користь УПФУ у м. Краматорську Донецької області.

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби від 02.10.2018 року, відкрито виконавче провадження за зазначеним рішенням.

Згідно повідомлення Державної міграційної служби ОСОБА_2, документований паспортом громадянки України для виїзду за кордон ЕТ 205132 від 15.08.2011 року.

Боржником не вчинено дій, спрямованих на виконання зазначеного рішення, тому державний виконавець Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: м. Краматорськ, вул. Соціалістична, 55-65.

Відповідно до положень ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобовязань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом.

Відповідно до ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який було ратифіковано Верховною Радою України 17.07.1997 кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб, і які передбачені законом.

В Україні, законом який визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України є Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" №3857-XII, статтею 6 якого визначені підстави за наявності яких громадянинові, який має паспорт може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 6 цього Закону право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів

Право державного виконавця на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника громадянина України у праві виїзду за межі України, саме за наявності такої підстави, встановлено ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" , а також п. 1 Розділу XIII "Інструкції з організації примусового виконання рішення", яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року за №512/5.

Стаття 10 Закону України «Про виконавче провадження» закріплює заходи примусового виконання рішень, згідно цієї статті, заходами примусового виконання рішення є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

З наведеної норми вбачається, що вирішення питання щодо обмеження особи в праві виїзду за межі України може бути останнім етапом примусового виконання судового рішення, якщо державний виконавець застосував усі заходи примусового виконання вимоги.

Відповідно до положень ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків звільнення від доказування.

Зважаючи на це, саме державний виконавець, який звертається із поданням про тимчасове обмеження боржника - громадянина України, у праві виїзду за межі України, повинен довести не тільки факт не виконання боржником зобов'язання, покладеного на нього судовим рішенням, а й факт ухилення боржника від виконання такого зобов'язання.

Надані державним виконавцем документи не свідчать про те, що ним виконано усіх можливих заходів для примусового виконання вимоги.

Оцінюючи доводи державного виконавця, що викладені ним у поданні, та у сукупності із наданими ним доказами суд вважає, що виконавець зміг довести тільки факт того, що боржник і досі має заборгованість.

Однак сам по собі, цей факт свідчить лише про факт невиконання боржником зобов'язання покладеного на нього за рішеннями суду, але не свідчить про те, що боржник ухиляється від виконання такого зобов'язання. Особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, доки не буде доведено протилежне.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України - необґрунтоване, оскільки не надано доказів на підтвердження тих обставин, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання зобов'язання, боржник ухиляється від виконання такого зобов'язання, має намір виїхати за межі України, також до подання не надано доказів про вчинення державним виконавцем всіх можливих заходів примусового виконання рішення суду, у зв'язку з чим в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ст.ст. 10, 81, ст.ст.353-354, 441 ЦПК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки України ОСОБА_2 - відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на за веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/sud0528/.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Суддя