ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/208/19 Справа № 205/4311/14-ц Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2019 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Деркач Н.М.,
суддів: Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.,
при секретарі Лященко С.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, про встановлення юридичного факту, визнання права власності в порядку спадкування за законом, виділ частки в натурі, припинення права на частку, -
Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 липня 2018 року, у якому ухвалою від 15 серпня 2018 року виправлено описку, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.
Встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 2008 року, був сином ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1 із спорудами та надвірними будівлями.
В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення суду першої інстанції в частині визнання за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 права власності на 2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1 із спорудами та надвірними будівлями скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.
08 травня 2019 року відповідач ОСОБА_1 звернулася із заявою про ухвалення додаткового рішення, в обгрунтування якої зазначила, що, апеляційний суд, скасувавши рішення суду першої інстанції в частині визнання за позивачем права власності на частину нерухомого майна, не розподілив судові витрати.
Перевіривши матеріали справи та доводи заяви ОСОБА_1 , колегія суддів вважає за необхідне її задовольнити з наступних підстав.
Частиною 3 статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до підпункту «в» п. 4, ч. 1, ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суд апеляційної інстанції зазначає, зокрема, про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У відповідності до вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 липня 2018 року з відповідачів у рівних частинах на користь позивача стягнуто судовий збір у сумі 522,48 грн.
При зверненні до суду з апеляційною скаргою відповідач ОСОБА_1 , оскаржуючи рішення суду у повному обсязі, сплатила судовий збір у загальній сумі 783,72 грн. (а.с.85, 112)
Постановою Дніпровського апеляційного суду рішення суду першої інстанції скасовано в частині задоволення позовних вимог майнового характеру про визнання права власності на частину нерухомого майна та залишено без змін в частині позовних вимог немайнового характеру.
З наведених обставин колегія суддів вбачає підстави для скасування рішення суду від 12 липня 2018 року в частині розподілу судових витрат з наступних підстав.
При зверненні до суду з позовом ОСОБА_2 було вказано, що ціна позову становить 52 248 грн., нею заявлено одну позовну вимогу майнового характеру визнання права власності на нерухоме майно, яка оплачена судовим збором у сумі 522,48 грн., та одну позовну вимогу немайнового характеру встановлення юридичного факту, за яку сплачено судовий збір у сумі 243,60 грн.
Враховуючи те, що апеляційним судом відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні її позовних вимог про визнання права власності на 2/3 частини спірного домоволодіння, то на підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір у сумі 522,48 грн. не підлягає стягненню з відповідачів на користь позивачки. Тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню. В той же час судом при ухваленні рішення про задоволення позовної вимоги ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту не стягнуто з відповідачів на її користь судовий збір за вказану вимогу у сумі 243,60 грн. Оскільки в цій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін апеляційним судом, то з відповідачів в рівних частинах підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір у сумі 243,60 грн.
Матеріалами справи встановлено, що при зверненні до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 сплатила судовий збір у сумі 783,72 грн., виходячи з розрахунку: 522,48 грн. (судовий збір за вимогу майнового характеру) х 150% (п.п.6 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ Про судовий збір (у редакції станом на вересень 2018 року).
Враховуючи, те, що апеляційним судом рішення суду від 12 липня 2018 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання за нею права власності в порядку спадкування на частину домоволодіння скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог, то на підставі ст.141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі апеляційної скарги, у сумі 783, 72 грн. Тому заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення є обгрунтованою та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 141, 259, 270, 367, 374, 382-384 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, про встановлення юридичного факту, визнання права власності в порядку спадкування за законом, виділ частки в натурі, припинення права на частку задовольнити.
Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 липня 2018 року в частині стягнення в рівних частинах з Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору у сумі 522,48 грн. скасувати та стягнути в рівних частинах з Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збіру сумі 243,60 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у сумі 783,72 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.
Судді: Н.М.Деркач
І.Ю.Ткаченко
Л.О.Каратаєва