РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/18585/17

Провадження № 22-ц/4815/190/19

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Шимківа С.С.,

суддів: - Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання - Шептицька С.С.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - Рівненська міська рада,

- ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, яка подана представником ОСОБА_3 - адвокатом Твердим Миколою Кузьмовичем на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 листопада 2018 року (ухвалене у складі судді Панас О.В., повний текст рішення суду виготовлено 20 листопада 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_3 до Рівненської міської ради, ОСОБА_4 про визнання частково недійсним рішення Рівненської міської ради та Державного акту про право власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и в :

05 грудня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Рівненської міської ради, ОСОБА_4 про визнання частково недійсним рішення Рівненської міської ради та Державного акту про право власності на земельну ділянку.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням виконкому Ровенської районної ради депутатів трудящих № 426 від 25.09.1974 року було затверджено рішення №4 зборів уповноважених колгоспу ім.Леніна від 19.07.1974 року про виділення гр-ну ОСОБА_6 під будівництво житлового будинку земельну ділянку площею 0,06 га по АДРЕСА_1.

Проведеною у 1997 році, на забезпечення виконання Декрету КМУ від 26.12.1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", інвентаризацією земель міста (старі житлові масиви "Тинне" та "Новий двір") встановлено, що станом на 12.05.1997 року ОСОБА_6 фактично користується земельною ділянкою по АДРЕСА_1 площею 715 кв.м.(0,0715га), хоч правовстановлюючий документ, що свідчив би про набуття ним права на збільшення земельної ділянки понад 0,06га за період із 25.09.1974 року по 12.05.1997 року, відсутній.

На підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом р. № 3655 від 29.04.1998 року право власності на будинок АДРЕСА_1, що розміщений на спірній земельній ділянці, тобто і право користування земельною ділянкою площею 0,06га, перейшло від ОСОБА_6 до відповідачки - ОСОБА_4

В подальшому, пунктом першим рішення Рівненської міської ради від 26 квітня 2007 року №701 "Про передачу земельних ділянок у приватну власність, внесення змін до Рішень Рівненської міської ради та скасування їх окремих пунктів" вирішено передати у приватну власність безоплатно земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд громадянам України згідно з додатком, зокрема і вказаній в Додатку під №55 ОСОБА_4 земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 764 кв.м.

Рішення Рівненської міської ради №701 від 26.04.07 року в частині надання у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0764 га реалізоване шляхом видачі на ім'я останньої Державного акту про право власності на цю земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 03.03.2008 року № 86.

Згідно наказу Управління містобудування та архітектури виконкому Рівнеради від 10.08.2016р № 366 поштову адресу будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 змінено на адресу: будинок та земельна ділянка по АДРЕСА_1.

Земельна ділянка по АДРЕСА_1 (за документами) у розмірі понад 0,06га передана у власність ОСОБА_4 без належної на те правової підстави, передбаченої ст. 328 ЦК та ст.ст. 40, 81 ЗК України, тобто без рішення міської ради про її збільшення понад 0,06га; за рахунок частини земель запасу житлової та громадської забудови, що є землями загального користування (ст.ст. 38, 39 ЗК України), але без її вилучення та зміни цільового призначення (ст.ст. 140-141, ст.ст. 19-21, 118 ЗК України), зокрема, на підставі технічної документації із землеустрою, згідно із якими межі та розмір земельної ділянки, що передана у власність, не відповідають фактичним межам та розміру земельної ділянки, переданої у власність ОСОБА_4 (0,06га), та розміру і межам на час проведення технічної інвентаризації цієї земельної ділянки станом на 12.05.1997р.(0,0715га)

Зазначені обставини свідчать про порушення Рівненською міською радою підстав та порядку передачі у власність ОСОБА_4 земельної ділянки понад 0,06га у складі земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Внаслідок недотримання відповідачами підстав, порядку та норм приватизації земельної ділянки по АДРЕСА_1 до складу приватизованої земельної ділянки ОСОБА_4 безпідставно відійшла частина земельної ділянки загального користування, на якій розміщений об'єкт загального користування одна із водонапірних колонок, збудованих за рахунок громади у 50-роках попереднього століття та використовуваних до цього часу із припиненням можливості користування нею, а також земельною ділянкою, на якій вона розміщена, жителями цього району.

У зв'язку із цим порушення права власності територіальної громади на земельну ділянку чи її частину є порушенням права на неї будь-якого члена територіальної громади, що стало підставою для звернення до суду.

Просила суд визнати недійсним та скасувати рішення Рівненської міської ради від 26 квітня 2007 року № 701 "Про передачу земельних ділянок у приватну власність, внесення змін до рішень Рівненської міської ради та скасування їх окремих пунктів" в частині передачі у приватну власність ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд земельної ділянки по АДРЕСА_1, площею 764 кв.м.(0,0764га), тобто понад 600 кв.м.(0,06га); визнати недійсними та скасувати державну реєстрацію цієї земельної ділянки під №86, а також Державний акт про право на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 03.03.2008 року - в частині посвідчення ними права власності ОСОБА_4 на цю земельну ділянку у розмірі, що перевищує 0,06га.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15 листопада 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_3відмовлено.

Рішення суду мотивовано недоведеністю позовних вимог. Судом не здобуто доказів того, що повернення майна у комунальну власність призведе до дійсного задоволення суспільних інтересів.

07 грудня 2018 року представник ОСОБА_3 адвокат Твердий М.К. подав до суду апеляційну скаргу у якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове - про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована незаконністю оскаржуваного рішення суду.

Вказує, що правовстановлюючим документом підтверджено право користування земельною ділянкою лише у розмірі 0,06 га, а фактичне користування нею за даними інвентаризації 1997 року складало 0,0715 га.

Позивачка не оспорює дійсність рішення Рівненської міської ради в частині передачі у власність ОСОБА_4 земельної ділянки, площею 0,06 га, а оспорює недотримання Рівнерадою вимог закону щодо порядку збільшення розміру спірної земельної ділянки із 0,06 га до 0,0764 га для передачі її у власність за рахунок земель запасу.

Вказує на порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель запасу в разі збільшення за їх рахунок земельної ділянки для цілей передачі її у приватну власність.

Недотримання відповідачами права користування колонкою та мережами водоканалу порушує право позивачки як члена територіальної громади та власника земель запасу.

10 січня 2019 року ОСОБА_7 подала до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому покликається на законність рішення суду.

Вказує, що має право на приватизацію земельної ділянки, площею 0,10 га, тому жодних порушень Рівненською міською радою допущено не було.

Просить суд залишити оскаржуване рішення без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги.

Судом встановлено, що рішенням виконкому Рівненської районної ради депутатів трудящих № 426 від 25.09.1974 року затверджено рішення № 4 зборів уповноважених колгоспу ім. Леніна від 19.07.1974 року про виділення ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,06 га під будівництво житлового будинку в АДРЕСА_1. Вирішено просити виконком Ровенської міської Ради депутатів трудящих дозволити будівництво житлового будинку гр-ну ОСОБА_6 на вищевказаній ділянці (а.с. 6).

Вказаним рішенням не передбачалося передачі земельної ділянки у власність, а лише ставилося питання про виділення земельної ділянки для будівництва житлового будинку.

Рішенням Рівненської міської ради від 26.04.2007 року № 701 "Про передачу земельних ділянок у приватну власність, внесення змін до рішень Рівненської міської ради та скасування їх окремих пунктів" ОСОБА_4 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0764 га, за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 7).

03 березня 2008 року ОСОБА_4 видано державний акт, серії НОМЕР_1, на право власності на земельну ділянку площею 0,0764 га, розташованої по АДРЕСА_1 (а.с. 53).

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень міської ради відноситься розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб або надання земельних ділянок комунальної власності у користування.

В силу вимог статей 81-83, 92, 93 Земельного кодексу України землекористувачі користуються земельними ділянками на праві власності, оренди, постійного чи тимчасового користування.

Згідно ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до пунктів 1-2 ст. 118 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, апеляційної скарги, пояснень ОСОБА_3, суть позовних вимог зводиться до того, що Рівненською міською радою при наданні земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_4 безпідставно збільшено за рахунок земель запасу площу земельної ділянки, передавши у власність ту її частину, на якій розташовані об'єкти загального користування - водяний люк та водяна помпа.

Згідно протоколу обстеження і погодження меж земельної ділянки, що передається у власність ОСОБА_4, який наявний у матеріалах технічної документації із землеустрою щодо складання Державного акта на право власності на землю для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, виготовленої КП "Графос" при управлінні містобудування та архітектури за заявою ОСОБА_4 для видачі державного акта на право власності на землю на АДРЕСА_1, межі земельної ділянки погоджено суміжними землекористувачами. При погодженні меж зауважень і заперечень з боку суміжних землекористувачів не заявлено (а.с. 108).

Згідно акту встановлення охоронних зон інженерних мереж і комунікацій від 30 серпня 2007 року, біля земельної ділянки, площею 764 м.кв., яка згідно рішення Рівненської міської ради від 26.04.2007 року № 701 передана у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1, проходить каналізація. Охоронна зона становить 2 метри від осі проходження інженерних мереж. Охоронна зона перенесена в натуру та вказана землевласнику (а.с. 111).

Відповідно до висновку Управління земельних ресурсів у м. Рівному Рівненської області від 27.12.2007 року № 01-610 біля земельної ділянки, яка передається у власність ОСОБА_4 проходить каналізація. Землевласник повинен забезпечити вільний доступ на земельну ділянку відповідним інженерним службам міста для обслуговування, ремонту, перенесення, прокладання нових інженерних мереж, комунікацій трщо (ст. 11 ЗК України) (а.с. 112).

Згідно відповів директора РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" від 21.06.2016 року №Р-24 ручна водозабірна колонка, яка знаходиться в районі житлового будинку АДРЕСА_2 не приєднана до мереж господарсько-побутового водопостачання водоканалу (а.с. 16).

Згідно наявної у матеріалах справи відповіді депутата Рівненської міської ради Туровської Л.В. № 476 від 12.09.2017 року під час виїзду 05.09.2017 року на АДРЕСА_1 членами постійної депутатської комісії Рівненської міської ради з питань архітектури, будівництва та землевпорядкування встановлено, що частина земельної ділянки, на якій розташовані водяний люк та водяна помпа не огороджена, на ній відсутнє будь-яке будівництво (а.с. 25).

Як вбачається із доданих до позовної заяви фотографій люка та колонки, вказані об'єкти не загороджені, відкриті для загального користування (а.с.36-38).

Окрім того, як правильно враховано місцевим судом, положеннями чинного цивільного законодавства закріплена можливість встановлення сервітуту задля користування чужим майном, який може слугувати балансом між суспільними та приватними інтересами у цьому спорі.

З урахуванням наведеного, місцевим судом правомірно відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до Рівненської міської ради, ОСОБА_4 про визнання частково недійсним рішення Рівненської міської ради та Державного акту про право власності на земельну ділянку.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу, яка подана представником ОСОБА_3 - адвокатом Твердим Миколою Кузьмовичем залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 25 лютого 2019 року.

Головуючий-суддя С.С. Шимків

Судді: С.О. Гордійчук

Н.М. Ковальчук