КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Кучерява Л.М.
№22-ц/824/3301/2019 Доповідач - Українець Л.Д.
Справа №365/386/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 року Київський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

ЯщукТ.І.,

за участю секретаря Федорчук Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Актив+» на рішення Згурівського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив +» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави, -

В С Т А Н О В И В

У липні 2018 року ТОВ «ФК «Актив+» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 03 квітня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3

укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0, у відповідності до якого останній отримав кредит у розмірі 16 633, 00 доларів США.

В якості забезпечення виконання зобов'язань, ОСОБА_3 було надано в приватне обтяження транспортний засіб: марки KIA CERATO, 2007 року випуску, тип ТЗ Легковий седан-В, № кузова НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, чорного кольору, що є власністю ОСОБА_3, код за ДРФО НОМЕР_2, відповідно до договору про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0 від 03.04.2007 року. Заставна вартість предмету застави склала 84000 грн.

20 квітня 2015 року між ТОВ«Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу № 17, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 03.04.2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

30 листопада 2016 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК»Актив+» укладено Договір про відступлення права вимоги №279/ФК-16.

Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов'язанніта ТОВ «ФК»Актив+» є новим кредитором у фінансових правовідносинах з боржником, а також новим стягувачем у виконавчих провадженнях.

Відповідно Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) первісним кредитором здійснено зміну Заставодержателя з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ФК»Актив+», на підставі чого останній набув права Заставодержателя відносно автотранспортного засобу, що виступив гарантом виконання зобов'язання, а саме: транспортний засіб: марки KIA CERATO, 2007 року випуску, тип ТЗ легковий седан-В, № кузова НОМЕР_3, реєстраційний номерНОМЕР_1, чорного кольору, що належить на праві власності ОСОБА_3

Банк виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, проте відповідач, всупереч умовам кредитного договору, свої зобов'язання щодо погашення заборгованості по наданому кредиту та сплаті відсотків за користування ним не виконує, у зв'язку з чим має заборгованість в розмірі 49 844,43 грн.

Ураховуючи наведене просило суду рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 03 квітня 2007 року звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а саме: транспортний засіб: : марки KIA CERATO, 2007 року випуску, тип ТЗ легковий седан-В, № кузова НОМЕР_3, реєстраційний номерНОМЕР_1, чорного кольору, який належить на праві власності ОСОБА_3шляхом продажу на публічних торгах ДП «Сетам» предмета застави.

Заочним рішенням Згурівського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ «ФК»Актив+» подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Зазначає, що в період з 2004 року по 2010 рік договори застави, предметом яких є транспортні засоби, не посвідчувалися нотаріально. А кредитний договір із відповідачем було укладено 03 квітня 2007 року.

У відповідності до ст.513 ЦК України договір факторингу №17 від 20.04.2015 року та договір факторингу №279/ФК-16 від 30.11.2016 року не потребують нотаріального посвідчення.

ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився, за останніми відомими місцями проживання та реєстрації не проживає.

Згідно відомостей Відділу обліку та мониторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС УДМС України в Київській області від 04.09.2018 року ОСОБА_3 знятий з реєстраційного обліку в АДРЕСА_3 з вибуттям в АДРЕСА_1.

Про час і місце розгляду справи ОСОБА_3 повідомлявся апеляційним судом за обома зазначеними адресами. До суду повернулися судові повідомленнями з поштовими відмітками про те, що ОСОБА_3 за адресами : АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2. не проживає.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Актив+", вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 03.04.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу майна за № 0, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит в іноземній валюті в сумі 16 633,00 доларів США та сплатити проценти в розмірі 12% річнихне пізніше 03 квітня 2014 року. (а.с.5-14)

З метою забезпечення виконання своїх грошових зобов'язань за договором № 0 від 03.04.2007 року ОСОБА_3 передав у заставу АКІБ «УкрСиббанк» автомобіль марки KIA CERATO, рік випуску - 2007, колір - чорний, тип ТЗ - легковий седан-В, № шасі НОМЕР_3, двигун 1600 куб.см., державний номер НОМЕР_1, що є його власністю на підставі договору купівлі-продажу автомобіля № 109 від 29.03.2007 року, зареєстрований Баришівським РЕВ 1-го МРВ ДАІ УДАІ ГУ МВС у Київській області, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4, виданого 31.03.2007 року. Вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін складала 84 000, 00 грн.

20 квітня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» укладено договір факторингу № 17, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 03.04.2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», що підтверджується витягом з Реєстру боржників, який є додатком до Договору факторингу № 17 від 20.04.2015 року.(а.с.20-27)

30 листопада 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Актив+» укладено Договір факторингу № 279/ФК-16, за умовами якого ТОВ «ФК «Довіра та гарантія»відступило ТОВ "ФК "Актив+" належне йому право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі право вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором № 0 від 03.04.2007 року, укладеними між Банком і ОСОБА_3, про що свідчить витяг з Реєстру боржників, який є додатком до Договору факторингу № 279/ФК-16 від 20.11.2016 року. (а.с.34-37)

Відповідно Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) № 51038758 від 15.12.2016 року здійснено заміну обтяжувача з ТОВ " ФК "Довіра та Гарантія" на ТОВ "ФК "Актив+", на підставі чого останній набув право заставодержателя відносно предмету застави. (а.с.44)

Згідно Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) № 55730175 від 17.05.2018 року зареєстровано звернення стягнення на предмет обтяження.(а.с.47)

17 травня 2018 року на адресу відповідача направлялася вимога ТОВ «ФК»Актив+», в якій повідомлялося про те, що Товариство на підставі договору факторингу № 279/ФК-16 від 30.11.2016 року набуло прав грошової вимоги до боржника за Кредитним договором № 0 від 03.04.2007 рокутапропонувалосяОСОБА_3 протягом 30 днів з моменту реєстрації в державному реєсті відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження виконати порушене зобов'язання. (а.с.48-50)

Звертаючись в суд з даним позовом, ТОВ "ФК "Актив+" як новий кредитор, посилалося на те, що ПАТ «УкрСиббанк» свої зобов'язання виконало належним чином, надавши кредитні кошти у вказаному вище розмірі, проте відповідач ОСОБА_3 свої зобов'язання належним чином не виконує, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість за кредитом в розмірі 49844,43 грн., в рахунок погашення якої просило звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу на публічних торгах.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що договір факторингу, укладений 20.04.2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» і ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не посвідчений нотаріально, тому останнє не набуло у встановленому порядку права вимоги за забезпечувальним зобов'язанням, зокрема, права звернення стягнення на предмет застави. Оскільки до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» право вимоги за забезпечувальним зобов'язанням не перейшло за договором факторингу, то відповідно і до позивача дане право після укладення договору про відступлення права вимоги з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» також не перейшло. Факт укладення договору застави у простій письмовій формі, до набрання чинності змін у Законі, не може бути підставою для звільнення від обов'язку щодо вчинення правочину про відступлення права вимоги за вказаним договором з дотримання нотаріальної форми, після початку дії Закону в новій редакції.

Проте з таким висновком суду погодитися неможливо, виходячи з наступного.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За приписами статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

За правилом статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

На момент укладання Кредитного договору ст.13 Закону України «Про заставу», діяла в редакції зі змінами, внесеними згідно із Законом від 18 листопада 2003 року, а саме, згідно з п.7, ч.3, п.п. «ґ» Перехідних та прикінцевих положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у частині другій статті 13 слова «транспортні засоби», «транспортних засобів та» і «засобів та» виключити.

Надалі, п. 6 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, від 06 липня 2010 року встановлено, частину другу статті 13 Закону України «Про заставу» викласти в такій редакції: «у випадках, коли предметом застави є нерухоме майно, космічні об'єкти, транспортні засоби, що підлягають державній реєстрації, договір застави повинен бути нотаріально посвідчений на підставі відповідних правовстановлюючих документів. Нотаріальне посвідчення договору застави нерухомого майна, транспортних засобів провадиться за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін договору, договору застави космічних об'єктів за місцем реєстрації цих об'єктів.

Отже, в період з 2004 року по 2010 рік договори застави, предметом яких є транспортні засоби, не посвідчувалися нотаріально, кредитний договір із відповідачем було укладено 03 квітня 2007 року.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги щодо необґрунтованості посилання суду першої інстанції на необхідність нотаріального посвідчення договору факторингу внаслідок внесення змін 06 липня 2010 року до Закону України «Про заставу», оскільки відповідно до умов договору факторингу від 20 квітня 2015 року № 17 ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло права кредитора у відповідних зобов'язаннях та замінило ПАТ «УкрСиббанк» у всіх його правах та обов'язках у межах, визначених договором у порядку сингулярного правонаступництва. Також позивач ТОВ «ФК «Актив+» відповідно до умов договору факторингу від 30 листопада 2016 року № 279/ФК-16 замінило ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» у зобов'язанні.

Виходячи зі змісту частини першої статті 513 ЦК України, форма правочину про зміну кредитора у зобов'язанні має відповідати формі того правочину, на підставі якого воно виникло. Наступна зміна законодавства, що відбулася, не повинна впливати на зміст й розуміння наведеного правила станом на момент виникнення договірного зобов'язання за участі позивача, оскільки, за загальним правилом, акти цивільного законодавства не мають зворотної дії у часі. Відповідно, до форми наведених правочинів мають бути застосовані ті положення актів цивільного законодавства, що діяли на момент виникнення первісного зобов'язання, а тому наступні його зміни не повинні створювати для сторін нові обов'язки.

Таким чином, оскільки на момент виникнення первісного зобов'язання - укладення кредитного договору та застави не вимагалося нотаріальне посвідчення договору застави, тому й на момент укладення договорів факторингу вони могли бути укладені без їх нотаріального посвідчення.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року по справі №753/21495/15-ц.

Частиною другою статті 27 Закону України «Про заставу» визначено, що застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про перехід право вимоги договором кредиту та застави від між ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та відТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» до ТОВ «ФК «Актив+».

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно змісту статті 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно за умовами договору й вимогами Цивільного кодексу України. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 49844,43 грн., яка складається з суми прострочених відсотків - 29565,36 грн., індексу інфляції - 17276,48 грн. та 3 % річних - 3002,59 грн.

Відповідно статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно частини першої статті 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Визначаючи розмір вимог та його складові колегія суддів вважає обґрунтованим та доведеним нарахування відсотків в сумі 29565,36 грн. та 3 % річних в сумі 3002,59 грн., а всього заборгованості в розмірі 32567,95 грн.

Відповідачем не надано власного розрахунку заборгованості.

У свою чергу нарахування індексу інфляції в сумі 17276,48 грн. суперечить чинному законодавству та характеру зобов'язань, які виникли між сторонами, оскільки індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, визначеного у гривнях. Разом з тим, у даному випадку виникло прострочення грошового зобов'язання, визначеного в доларах США.

Також у відповідності до вимог Закону, в резолютивній частині рішення має бути зазначена початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Разом з тим, ураховуючи, що позивач в прохальній частині позову не зазначив початкову ціну продажу на публічних торгах, а також відсутність в матеріалах справи звіту про оцінку предмета застави, й те, що остаточна вартість предмета застави буде здійснюватися в рамках виконавчого провадження, колегія суддів вважає за можливе зазначити в резолютивній частині про продаж предмету застави за ціною, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майнана підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки рухомого майна під час проведення виконавчих дій.

Ураховуючи наведене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позову, яким у рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 03.04.2007 року в сумі 32567,95 грн., що складається з заборгованості за простроченими процентами в розмірі 29565,36 грн.; 3% річних в розмірі 3002,59 грн. звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки KIA CERATO, рік випуску - 2007, колір - чорний, тип ТЗ - легковий седан-В, № шасі НОМЕР_3, двигун 1600 куб.см., державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу автомобіля № 109 від 29.03.2007 року, зареєстрованого Баришівським РЕВ 1-го МРВ ДАІ УДАІ ГУ МВС у Київській області, та підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4, виданим 31.03.2007 року, шляхом продажу автомобіля на публічних торгах ДП «Сетам» у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною продажу предмета застави для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. У задоволенні решти вимог (щодо звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості по індексу інфляції в сумі 17276,48 грн.) слід відмовити з огляду на незаконність даної вимоги.

Також у відповідності зі ст.141 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «Актив+» підлягає стягненню судовий збір за подачу позову та апеляційної скарги на загальну суму 4405 грн.

Керуючись статтями 512, 513, 514, 526, 572, 590, 1077, 1078 ЦК України, статтею 27 Закону України «Про заставу», статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», статтями 141,367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Актив+» задовольнити частково.

Рішення Згурівського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Актив+» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет заставизадовольнити частково.

У рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 03.04.2007 року в сумі 32 567,95 грн., що складається з заборгованості за простроченими процентами в розмірі 29 565,36 грн.; 3% річних в розмірі 3 002,59 грн. звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки KIA CERATO, рік випуску - 2007, колір - чорний, тип ТЗ - легковий седан-В, № шасі НОМЕР_3, двигун 1600 куб.см., державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу автомобіля № 109 від 29.03.2007 року, зареєстрованого Баришівським РЕВ 1-го МРВ ДАІ УДАІ ГУ МВС у Київській області, та підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4, виданим 31.03.2007 року, шляхом продажу автомобіля на публічних торгах ДП «Сетам» у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною продажу предмета застави для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки рухомого майна під час проведення виконавчих дій.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Актив+» 4405 грн. судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 22 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

Т.І. Ящук