Справа № 761/9977/19
Провадження № 2-з/761/155/2019
У Х В А Л А

Іменем України

27 березня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Притула Н.Г., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1; ОСОБА_6 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м.Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяна Леонідівна, Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В своїх вимогах позивач просить: визнати виконавчий напис від 08.02.2019 року вчинений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем та зареєстрованим за № 205 таким, що не підлягає виконанню.

Представник позивача подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову, а саме: накласти арешт та заборонити (відчуження) автомобіля «Нісан» номер шасі (кузова рами) НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску, який на праві власності належить ОСОБА_1

Заява обґрунтована тим, що згідно оспорюваного виконавчого напису відкрито виконавче провадження та на даний час Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л.вчиняє виконавчі дії щодо звернення стягнення на вказаний автомобіль, при цьому, в межах виконавчого провадження було призначено субєкта оціночної діяльності, з метою подальшої реалізації транспортного засобу. Як стверджує заявник, даний виконавчий напис було вчинено незаконно, а всі дії повязані з примусовим виконанням даного напису в рамках виконавчого провадження порушують особисті права позивача. Крім того, заявник зазначає, що згодом, у разі задоволення даного позову та звернення стягнення за даним виконавчим написом, може утруднити виконання рішення суду, так як в даному випадку вона заявляє.

Вивчивши матеріали заяви та позову, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви за наступних підстав.

Згідно із ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 150 ЦПК України, передбачає, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Статтею 150 ч. 3 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз'яснено в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.02.2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем було вчинено виконавчий напис за №205, за яким було звернено стягнення на автомобіль «Нісан» номер шасі (кузова рами) НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску, який на праві власності належить позивачу, про що свідчить відповідна копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Постановою приватного виконавця від 20.02.2019 року ВП №58444190 відкрито виконавче провадження.

Крім того, приватним виконавцем винесено постанову від 21.02.2019 року ВП №58444190 та призначено субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Водночас, відповідно до ст.50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову по даній цивільній справі є оскарження виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, як такого, що вчинений з порушенням норм матеріального права.

Так, у своїй заяві позивач просить накласти арешт на автомобіль, на який відповідно до спірного виконавчого напису, звернено стягнення, що в даному випадку суперечить положенням ст. 150 ЦПК України, так як заявлені вимоги заяви про забезпечення позову не є співмірними із позовним вимогами щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищевикладене, підстави та предмет позову, а також заявлені позовні вимоги, суд вважає, що заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 про забезпечення позову, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1; ОСОБА_6 про забезпечення позову відхилити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя: Н.Г.Притула