ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 травня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/13747/18

Головуючий у першій інстанції - Литвиненко І. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/697/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого судді - Губар В.С.,

суддів - Вінгаль В.М., Кузюри Л.В.,

із секретарем судового засідання - Бивалькевич Т.В.

Позивач - ОСОБА_1

Відповідач - ОСОБА_2

Треті особи - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, орган опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (із повідомленням учасників справи) у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, орган опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради, про виключення запису про батька з актового запису про народження,

місце ухвалення судового рішення - м. Чернігів

дата складання повного тексту судового рішення - 26 березня 2019 року

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив виключити запис про нього як про батька з актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити судово-генетичну експертизу, на вирішення якої поставити питання про те, чи є він, ОСОБА_1 , батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведення якої доручити Судовій незалежній експертизі України у м . Києві .

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2019 року призначена у справі судово молекулярну-генетичну експертизу для визначення походження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проведення експертизи доручено Дніпропетровському обласному бюро судово-медичної експертизи (пл. Соборна, 14, м. Дніпро, 49005), попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Відібрання зразків генетичного матеріалу доручено експертам Чернігівського обласного бюро судово-медичної експертизи (вул. Шевченка, 36, м. Чернігів).

На вирішення експертизи поставлено наступні питання:

1. Чи являється ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Пудак О.І. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і примзначити по справі судову молекулярно-біологічну експертизу, проведення якої доручити експертам Київського міського бюро судово-медичної експертизи, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що позивачем заявлено клопотання про призначення судово-генетичної експертизи для вирішення питання походження ОСОБА_3 , проведення якої просили доручити експертам Київського міського бюро судово-медичної експертизи (м.Київ, вул..Докучаївська,4). Апелянт посилається на те, що позивачем була висловлена недовіра відібрання зразків генетичного матеріалу експертами Чернігівського обласного бюро судово-медичної експертизи, тобто за місцем проживання відповідача, оскільки близький родич ОСОБА_2 обіймає певну посаду в медичній установі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відзиви на апеляційну скаргу у встановлений строк іншими учасниками судового розгляду не подавались.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розглядудослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Перевіряючи аргументи скарги апеляційним судом встановлено наступне.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2019 року за клопотанням позивача ОСОБА_1 призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському обласному бюро судово-медичної експертизи з відібранням генетичного матеріалу експертами Чернігівського обласного бюро судово-медичної експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами(стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

За правилами ч.1 статті 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Доручаючи проведення судової молекулярно-генетичної експертизи Дніпропетровському обласному бюро судово-медичної експертизи з відібранням генетичного матеріалу експертами Чернігівського обласного бюро судово-медичної експертизи, суд першої інстанції врахував місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , місце знаходження експертної установи та можливість відібрання біологічних зразків у м. Чернігові, що є найбільш зручним, зважаючи на інтереси малолітньої дитини.

Апелянтом не надано в суд першої інстанції і не представлено апеляційному суду належних і допустимих документальних доказів на підтвердження безпідставності призначення судової молекулярно-генетичної експертизи саме у Дніпропетровському обласному бюро судово-медичної експертизи та не спростовано правильність висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для призначення такої експертизи у зазначеній установі.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те, що проведення судово-генетичної експертизи необхідно доручити Київському міському бюро судово-медичної експертизи (м.Київ, вул..Докучаївська,4) з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.103 ЦПК України, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто, експерта чи експертну установу визначає суд.

Статтею 7 Закону України «Про судову експертизу» встановлено, що судово-експертну діяльність у кримінальному провадженні здійснюють державні спеціалізовані установи, а в інших випадках - також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.

Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Відтак, судом першої інстанції правомірно доручено проведення експертизи експертам Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи з відібранням зразків експертами Чернігівського обласного бюро судово-медичної експертизи у м.Чернігові за місцем проживання дітей.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, де, зокрема, визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отже, суд правильно зазначив про наявність підстав для призначення судової молекулярно-генетичної експертизи саме у вказаній установі.

Апеляційний суд відхиляє як юридично неспроможні і не підтверджені належними і допустимими доказами аргументи скарги про начеб-то можливість у близького родича відповідачки, який начеб-то перебуває на пенсії, вплинути на на процес відібрання генетичного матеріалу, а доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи встановлені обставини, апеляційний суд приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, яки б були безумовною підставою скасування оскаржуваного судового рішення, а відтак згідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а законна і обґрунтована ухвала Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2019 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Судді: