КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року місто Київ.

Справа 753/13089/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/11647/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів Мараєвої Н.Є. Олійника В.І.

секретар судового засідання Гордійчук Ж.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги Акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ" та Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 09 липня 2019 року (у складі судді Коренюк А.М. інформація щодо складання повного тексту відсутня )

за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича, боржник - ОСОБА_1 , стягувач - Публічне акціонерне товариство "Піреус Банк МКБ" про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Іванов А.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до повного виконання зобов"язань відносно Публічного акціонерного товариства "Піреус Бак МКБ". Посилаючись на те, що остання ухиляється від виконання виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом місті Києва на підставі рішення цього ж суду про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства " Піреус Бак МКБ " заборгованості 11 913 доларів США 44 центів за кредитним договором № К / 08 - 54 від 18 червня 2008 року, що становить за курсом Національного Банку України за гривневим еквівалентом станом на 18 червня 2012 року 95 224 гривні 13 копійок. Заборгованість за борговими зобов`язаннями не змінилась, рішення суду боржником не виконано.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 09 липня 2019 року у задоволенні заяви про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство "Піреус Банк МКБ" відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду АТ "Піреус Банк МКБ" подало 19.07.2019 апеляційну скаргу (а.с. 250, т. 1), в якій просить суд скасувати її та постановити нову, якою подання виконавця задовольнити.

В поданій апеляційній скарзі АТ "Піреус Банк МКБ", вказує, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, постановленою в результаті неповного дослідження обставин справи та такою, що підлягає скасуванню.

З висновком суду, стосовно того, що виконавцем не доведено факту повідомлення боржника про необхідність виконання рішення суду, не погоджується, адже згідно рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25.03.2013 року представник боржника був присутній під час розгляду справи, що свідчить про обізнаність та свідоме невиконання боржником обов`язків на протязі 5 років. Виконавець у своєму поданні навів достатньо фактів та надав докази на підтвердження обізнаності ОСОБА_1 із існуючим рішенням суду та відкритим щодо неї виконавчим провадженням.

Стосовно відсутності зворотних повідомлень рекомендованих листів, зазначив наступне, у відповідності до ст. 28, 71 ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачено надсилання будь яких документів виконавчого провадження боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення, тому суд першої інстанції дійшов невірного та безпідставного висновку про необхідність надання копії повідомлень боржника.

Крім того, боржник неодноразово вчиняла дії, спрямовані на ускладнення та неможливість виконання рішення суду шляхом перешкоджання опису, арешту та вилученню належного їй на праві власності автомобілю та оскарження дій приватного виконавця до Міністерства юстиції України.

Зазначає, що наданий момент жодних реальних інструментів для погашення боргу ОСОБА_1 за рахунок належного їй майна та коштів немає, оскільки єдиний зареєстрований за нею на праві власності транспортний засіб перебуває в розшуку і при цьому боржник чинить всі можливі дії та перешкоди для його опису та вилучення.

Так як боржник періодично виїжджає за межі України, то застосування тимчасового обмеження права виїзду за межі України може бути доцільним наслідком виконання рішення суду та погашення заборгованості.

22 липня 2019 року Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Іванов А.В., звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 09 липня 2019 року , безпосередньо до Київського апеляційного суду, в якій просив суд скасувати її та ухвалити нову якою подання задовольнити.

Приватний виконавець, посилаючись на доводи, викладені у поданні та яким судом не надано належної оцінки, просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою подання задовольнити у повному обсязі. Скаржник вважає, що приватним виконавцем в повній мірі доведено факт ухилення боржника від виконання судового рішення.

Відзиву на апеляційні скарги у визначений судом строк учасники справи не подали.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду приватний виконавець доводи поданої скарги підтримав.

Боржник ОСОБА_1 , та її представник доводи скарги не визнали, просили залишити ухвалу суду без змін.

Представник банку (стягувача) в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, заявник просив суд тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до повного виконання майнових зобов"язань ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства " Піреус Бак МКБ " в розмірі 11 913 доларів США 44 центи за кредитним договором № К / 08 - 54 від 18 червня 2008 року, що становить за курсом Національного Банку України за гривневим еквівалентом станом на 18 червня 2012 року 95 224 гривні 13 копійок.

Постановою приватного виконавця Іванова А.В. від 25 вересня 2018 року було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на все майно боржника. В поданні виконавець зазначав, що заборгованість за борговими зобов`язаннями не змінилась, рішення суду боржниками не виконано. ОСОБА_1 ухиляється від виконання та перешкоджає вилученню в неї арештованого автомобіля та його реалізації.

Відмовляючи у задоволенні подання приватного виконавця, суд першої інстанції виходив, зокрема, з того, що виконавець не довів, що боржник безпідставно ухиляється від виконання рішення суду, при цьому не належним чином повідомив боржника про добровільне виконання рішення суду ( відсутні зворотні поштові повідомлення рекомендованих листів ), не вжив заходів для належного виконання рішення суду в межах наданих Законом державному виконавцеві повноважень.

Колегія суддів погоджується з висновками районного суду, в тій частині, що приватний виконавець не довів, що боржник ОСОБА_1 безпідставно ухиляється від виконання рішення суду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

За змістом п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи - до виконання зобов`язань за рішенням.

Пунктом 15 Правил перетинання державного кордону громадянами України постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року передбачено, що громадянину може бути відмовлено у виїзді з України, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України від 01.02.2013 року, викладених у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені саме за ухилення від виконання зобов`язань, а не за наявність факту їх невиконання.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Разом з тим, за обставинами даної справи встановлено, що 29 11.2017 року АТ "ПІРЕУС БАНК МКБ" було одержано перераховані в рахунок погашення боргу ОСОБА_3 згідно виконавкучого листа № 2602/12 грошові кошти в сумі 95 224 грн. 13 коп.

06.12.2017 року виконавче провадження про стягнення боргу за рішенням суду, за не виконання якого, приватний виконавець просив обмежити боржника у праві виїзду , було закінчено на підставі п.9 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку із повною оплатою заборгованості.

Лише в березні 2019 року, вказана постанова була скасована ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28 березня 2019 року.

Разом з тим вказана ухвала на час вирішення питання про обмеження та на даний час оскаржена боржником і остаточне рішення апеляційним судом не прийнято.

Учасники процесу також повідомили суду, що банк звертався з самостійним позовом до боржників про стягнення курсової різниці, між перерахованою банку сумою, та доларовим еквівалентом, оскільки борг остання брала в іноземній валюті. Проте в задоволенні позову банку було відмовлено.

15 квітня 2019 року Дарницький районний суд роз`яснив приватному виконавцю Іванову А.В., рішення Дарницького районного суду від 25 березня 2013 року у справі за позовом АТ "Піреус БАНК МКБ" до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення боргу, що під час виконання рішення солідарно боргу в сумі 11913 доларів США 44 центи за гривневим еквівалентом, стягненню підлягають грошові кошти в іноземній валюті.

Таким чином, вищенаведені обставини, свідчать про те, що ОСОБА_1 в грудні 2018 року не достатньо розуміючи зміст ухваленого рішення, вважала неправомірними дії приватного виконавця і щодо повторного відкриття виконавчого провадження і з приводу намагання вилучення в неї транспортного засобу з метою виконання рішення, оскільки виконавчий лист повертався у зв`язку з його виконанням.

Та обставина, що боржник оскаржувала дії державного виконавця до Міністерства Юстиції, а також на даний час звернулась з позовною заявою про скасування постанови про відкриття провадження, приватним виконавцем Івановим А.В. (копія позовної заяви долучена до справи) не свідчать про її свідоме ухилення від виконання рішення суду, а свідчать про використання останньою права на оскарження дій посадових осіб в установленому Законом порядку.

З огляду на те, що вирішення судового спору про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з його виконанням, щодо виконання того ж рішення суду солідарним боржником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , станом на час вирішення питання про обмеження боржника у праві виїзду іще не завершено, а також з урахуваням оскарження боржником правомірності відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем Івановим А.В., колегія суддів приходить до висновку, що вжиття обмеження у праві виїзду особи за кордон буде передчасним.

Висновок суду про відсутність правових підстав вважати, що ОСОБА_1 умисно ухиляється від виконання рішення суду з часу відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем Івановим А.В.- з вересня 2018 року, - є вірним, а тому ухвала суду є законною, ухваленою з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи поданих апеляційних скарг, вищенаведених обставин та висновків суду не спростовують, навпаки доводять наявність спору між боржниками та стягувачем, щодо повного та належного виконання рішення суду, та правомірності повторного відкриття виконавчого провадежння, який остаточно судами іще не вирішено, а відповідно і відсутність правових підстав для обмеження одного із боржників у праві виїзду за межі України , за недоведеності умислу в діях останнього.

Відповдіно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення поданих апеляційних скарг, судові витрати за апеляційний розгляд мають бути понесені особами, які подали апеляційні скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Ап еляційні скарги Акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ"та Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 09 липня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді