№ 637/1201/18
№ 2/637/14/19
РІШЕННЯ

Іменем України

14 лютого 2019 року с.м.т. Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Островської Н.І.,

за участю секретаря Бутрик Ю.С.,

позивач: представник за довіреністю - адвокат ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду с.м.т. Шевченкове Шевченківського району Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом ,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вимогою про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3.

Як підставу зазначено, що 29.09.2009 року померла її мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина, щр складається із земельної ділянки площею 1,6030 га з кадастровим номером: :01:000:0195, для ведення особистого селянського господарства. За життя ОСОБА_3 залишила заповіт, згідно якому все своє майно заповідала у спадок ОСОБА_2. Вказує, що вона єдиний спадкоємець за заповітом після смерті матері. Інші спадкоємці відсутні. Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 03.11.2010 року за нею визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1, як спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 29.09.2009 року. Вищезазначеним судовим рішенням, що набрало законної сили, встановлено, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 та має право на спадщину, яка відкрилася після її смерті. На час ухвалення рішення судом у позивача був відсутній державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 629538 від 09.03.2006 року, в звязку з чим вимога щодо визнання права власності на вказану земельну ділянку площею 1,6030 га, як спадщина за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, не заявлялася. Зазначає, що на день смерті матері вона постійно проживала з нею, здійснювала необхідний догляд за нею, допомагала в утриманні квартири АДРЕСА_1. У передбачений законом строк позивач не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала себе такою, що прийняла спадщину, заяву про відмову від спадщини нотаріусу не подавала. Позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті матері.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів, позов визнає у повному обсязі і не заперечує проти його задоволення.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, вислухавши пояснення представника позивача, зясувавши позицію представника відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст.ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припилися внаслідок його смерті.

29.09.2009 року померла ОСОБА_3 (а.с. 8).

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 1,6030 га з кадастровим номером: :01:000:0195, для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, згідно державному акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 629538, виданому на підставі розпорядження Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області № 408 від 24.11.2005 року та зареєстрованому 09.03.2006 року в книзі записів реєстрації державних актів за № 14 (а.с. 9).

За життя спадкодавець залишила заповіт, який посвідчений 12.12.2008 року секретарем виконавчого комітету Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, реєстраційний № 193, згідно якому все своє майно заповідала у спадок доньці, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 03.11.2010 року за ОСОБА_2 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1, як спадщину за заповітом після смерті матері, ОСОБА_3, померлої 29.09.2009 року (а.с. 25).

Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 та має право на спадщину, яка відкрилася після її смерті.

Оскільки на час ухвалення рішення судом у позивача був відсутній державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 629538 від 09.03.2006 року, вимога щодо визнання права власності на земельну ділянку площею 1,6030 га з кадастровим номером: :01:000:0195 для ведення особистого селянського господарства, як спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, нею не заявлялася.

На день смерті спадкодавця позива постійно проживала разом з нею, здійснювала необхідний догляд за нею, допомагала в утриманні квартири АДРЕСА_1.

У передбачений законом строк позивач ОСОБА_2 не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, вважала себе такою, що прийняла спадщину, заяву про відмову від спадщини нотаріусу не подавала.

За повідомленням відділу у Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 261/120-18 від 04.10.2018 року згідно реєстру других примірників державних актів на земельну ділянку площею 1,6030 га з кадастровим номером: :01:000:0195, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області зареєстровано та видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 629538 від 09.03.2006 року на імя ОСОБА_3, вартість земельної ділянки з урахуванням коефіцієнту індексації станом на 01.01.2018 року складає 38 369,44 гривень (а.с. 24).

Згідно інформаційним довідкам зі спадкового реєстру спадкових справ, заповітів, спадкових договорів після смерті ОСОБА_3, померлої 29.09.2009 року, спадкову справу не заведено, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, спадкові договори відсутні, однак наявний заповіт спадкодавця, який посвідчений 12.12.2008 року Старовірівською сільською радою Шевченківського району Харківської області за реєстраційним № 193, який є чинним (а.с.45-47 ).

Положеннями ст.ст. 1225, 1226 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У відповідності до вимог ст.ст. 1233, 1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до частин 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

На даний час у позивача виникла необхідність у визнанні права власності на земельну ділянку з метою подальшого використання за цільовим призначенням.

Положеннями ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

У відповідності до ст.ст. 316, 328 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті матері.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 328, 1216, 1218, 1225, 1226, 1233, 1235, 1268 Цивільного кодексу України ,-

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 з дня набрання рішенням суду законної сили право власності на земельну ділянку площею 1,6030 га з кадастровим номером: :01:000:0195 для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, згідно державному акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 629538, виданому на підставі розпорядження Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області № 408 від 24.11.2005 року та зареєстрованому 09.03.2006 року в книзі записів реєстрації державних актів за № 14, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 29.09.2009 року.

Копію рішення направити відповідачу.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 цього Кодексу.

Суддя

ОСОБА_4