Справа № 531/1284/17
Номер провадження 2-о/540/4/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2019 Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого-судді Косик С.М.

за участю: секретаря Ткач Н.М.

заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи Билим І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління державної міграційної служби України в Полтавській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

відповідно до ч. 1 ст. 268 ЦПК України в судовому засіданні 29.05.2019 року проголошено вступну та резолютивну частину Рішення, -

в с т а н о в и в :

у серпні 2018 року з Карлівського районного суду Полтавської області до Машівського районного суду Полтавської області цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , яка мотивована тим, що вона у 2006 р. виявила у себе відсутність паспорта колишнього СРСР зразка 1974 р. Її особу було встановлено у 2010 році відповідним актом та рішенням суду. На звернення до Карлівського РС УДМС України в Полтавській області щодо повторного отримання паспорта його видано не було так як у заінтересованої особи відсутня інформація щодо підтвердження видачі заявниці паспорта колишнього СРСР зразка 1974 року та щодо його реєстрації. Факт постійного проживання заявниці на території України можуть підтвердити громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_3 У зв`язку з наведеним заявниця просить встановити факт її постійного проживання на території України.

12.01.2018 р. від представника заінтересованої особи надійшов відзив на заяву, в якому він заперечує проти її задоволення, так як заявниця н надала достатніх доказів, які б підтверджували факт її проживання на території України станом на 24.08.1991 р. (а.с.31-33).

Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала та наполягала на її задоволенні, пояснивши, що вона все життя жила і працювала в Україні та на даний час не має можливості отримати громадянство, представник заінтересованої особи проти задоволення зави заперечувала з огляду на відсутність доказів факту проживання заявниці на території України на час набуття Україною незалежності.

Суд, заслухавши заявницю та представника заінтересованої особи, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до такого висновку.

Судом установлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжя та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 29.12.1972 р. по 10.05.1976 р., з 16.09.1977 р. по 04.09.1984 р. та з 11.02.1992 р. по 18.11.1993 р., що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання від05.04.2017 р. №04-27/2-3232, №04-27/2-3233 та №04-27/2-3231 (а.с.6-8).

Згідно копії довідки про укладення шлюбу №266 від 15.03.2011 р. вбачається, що заявниця ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) уклала шлюб з ОСОБА_5 актовий запис №60 від 13.10.1989 р. (а.с.9), який був розірваний на підставі рішення Надимського міського суду Тюменської області від 21.11.1991 р. про що було зроблено 26.02.1997 р. актовий запис №13 (а.с.10).

Згідно довідок Попівської сільської ради Карлівського району Полтавської області №534 від 18.05.2012 р. та №707 від 07.04.2017 р. вбачається, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_2 з 25.05.2006 р. і по даний час (а.с12,13).

За рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 11.08.2010 р. було вирішено встановити, що особа, яка зображена на фотографії №1 в акті встановлення №2 від 28.05.2010 р. є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою АДРЕСА_3 (а.с.14-16).

Відповідно до довідки Карлівського районного сектору Управління державної міграційної служби в Полтавській області ДМС України №28/906 від 27.08.2016 р. підтверджено те, що ОСОБА_1 зверталася до Карлівського РС УДМС в Полтавські області із заявою про встановлення особи, в результаті чого перевіркою було встановлено особу заявника, але не встановлено належність до громадянства будь-якої держави (а.с.17).

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» визначено, що громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 р. чи 13.11.1991 р.

Відповідно до п.7 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР» відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 р. або 13.11.1991 р.

У п.44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України» безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Статтею 1 цього ж Закону визначено, що безперервним проживанням на території України є проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік -180 днів. Проживання на території України на законних підставах - це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ст.315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Згідно з ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи заявниці про те, що вона постійно проживала на території України за адресою: м АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , є лише власними твердженнями заявниці, які не ґрунтуються на належних і допустимих доказах, а тому до уваги судом не приймаються.

Заявник не надала жодного письмового доказу на підтвердження її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991р., натомість з наданих довідок вбачається, що у вказаній квартирі ОСОБА_1 була прописана з 29.12.1972 р. по 10.05.1976 р., з 16.09.1977 р. по 04.09.1984 р. та з 11.02.1992 р. по 18.11.1993 р. НОМЕР_1 інформація відсутня.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлений до встановлення факт є недоведеним, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-18, 141, 200, 206, 209-245, 259, 264, 265, 268, 315, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління державної міграційної служби України в Полтавській області про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Заінтересована особа - Управління державної міграційної служби України в Полтавській області, місцезнаходження: м. Полтава, вул. Пушкіна,63, .

Повний текст Рішення складено 30.05.2019 року.

Суддя С.М.Косик