Справа № 361/2203/18
Провадження № 2/361/296/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарях - Латенко Л.П., Смірнова І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років,

установив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років.

Позивач зазначала, що 24 липня 2015 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №632. Від спільного подружнього життя мають малолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя у них не склалося, тому рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2017 року шлюб між ними було розірвано.

Після припинення спільного проживання відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач не може забезпечити нормальні умови життя дитини, яка проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Крім того, дитина знаходиться під постійним наглядом лікаря-ортопеда, потребує спеціального медичного лікування, ортопедичного взуття, відвідування медичних закладів та спеціалізованих процедур.

Позивач має статус внутрішньо переміщеної особи, на даний час не має змоги працювати, оскільки займається вихованням дитини, єдиним джерелом існування є соціальна допомога від держави на утримання дитини, яку отримує позивач, та сума державної щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з окупованої території та районів проведення АТО.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% від прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, та аліменти в розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, починаючи з дня пред'явлення позову.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, направили до суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги підтримали, просили про їх задоволення в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник відповідача направила до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із зайнятістю в іншому процесі, проте жодних належних доказів на підтвердження зазначеного до клопотання не долучила, тому з врахуванням довготривалого розгляду даної справи та з метою запобігання порушення процесуальних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність сторони відповідача за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього (а.с.4) і, на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.5-6).

Відповідно до довідки медичного центру «Довіра» від 11 квтня 2018 року, неповнолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться під постійним наглядом лікаря-ортопеда, потребує спеціального медичного лікування, ортопедичного взуття, відвідування медичних закладів та спеціалізованих процедур (а.с.9).

Позивач ОСОБА_1 має статус внутрішньо переміщеної особи, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.12).

Згідно ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу.

Як розяснено п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Оскільки відповідач ухиляється від обов'язку щодо утримання дитини, право позивача на стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає захисту судом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та матеріальним становищем сторін, а також виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

За таких обставин, з розрахунку на одну дитину та урахуванням матеріального стану сторін, те, що малолітня дитина проживає разом з матір'ю, батько з сім'єю не проживає, участі в матеріальному забезпеченні дитини не приймає, домовленості між батьками про сплату аліментів не досягнуто, а також є працездатним, фізично здоровим, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі ј частини від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто з 17 квітня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Згідно вимог ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/10 частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно на утримання дружини ОСОБА_1, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто з 17 квітня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, аліменти в розмірі ј частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто з 17 квітня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_7 року, на користь матері дитини - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, аліменти в розмірі 1/10 частини від усіх видів його доходів, щомісячно, на утримання дружини до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, починаючи з дня пред'явлення позову 17 квітня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. С. Сердинський