ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9377/19
провадження № 2-з/753/31/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Сирбул О.Ф. розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Драган Яни Сергіївни про забезпечення позову до пред`явлення позову, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року адвокат Драган Я.С. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення, в якій просила забезпечити позов, шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви вказувала на те що, ОСОБА_1 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 у період з 01.01.2000 року по 31.12.2013 року.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час проживання однією сім`єю ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 було придбано в приватну власність квартиру АДРЕСА_1 .

Між ПАТ "Райффайзенбанк Україна" до ОСОБА_2 19.07.2005 року укладено кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 45 000,00 доларів США із строком повернення до 19.07.2014 року.

Разом з кредитним договором між сторонами було укладено договір іпотеки № РМLrf- 005/002/2005, у відповідності до якого ОСОБА_2 передав банку в іпотеку квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимоги вказаного кредитного договору ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виконано у повному обсязі, кредитні кошти сплачено ПАТ "Райффайзенбанк Україна".

Однак, ОСОБА_1 , стало відомо, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , була відчужена на електронних торгах ДП «Сетам». Переможцем торгів став ОСОБА_3 Крім того, було з`ясовано, що перед тим, як дана квартира була відчужена на торгах, з невідомих ОСОБА_1 підстав, дана квартира була передана в іпотеку спільним знайомим ОСОБА_4 та покійного ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , в якості забезпечення його особистого кредиту.

ОСОБА_1 з`ясовано, що ПН КМНО ОСОБА_6 . 26.03.2007 року було реєстровано договір купівлі-продажу спірної квартири між покійним ОСОБА_2 та ОСОБА_5

З огляду на те, що дана квартира була придбана ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 під час спільного проживання сім`єю без реєстрації шлюбу за спільні кошти, а також є спільною сумісною власністю подружжя, а отже заявник є співвласником спірного майна, яке померлий ОСОБА_2 не мав права відчужувати без її згоди.

Причиною подання заяви про забезпечення позову є те, що на сьогоднішній день існує реальна ймовірність того, що доки ОСОБА_1 буде відстоювати свої порушені права в судовому процесі, на вказане нерухоме майно (квартиру) можуть бути здійснені дії, зокрема щодо реалізації її стороннім особам.

Вивчивши заяву та матеріали справи, вважаю, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України)

Згідно п.п. 1, 2, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (з відповідними змінами) забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пленум Верховного Суду України у вказаній постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», а саме: у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Враховуючи, що у заяві наявні відомості щодо існуючого спору, його предмету, підстав та намірів заявника звернутись до суду з відповідним позовом про проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , визнання майна (квартири) спільною сумісною власністю та визнання договору купівлі-продажу квартири недійсними, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Враховуючи те, що обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить не відновлюваної шкоди відповідачу чи третім особам, а також відсутність обставин визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави для зустрічного забезпечення.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову (ч. 4 ст. 152 ЦПК України).

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-153, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Драган Яни Сергіївни про забезпечення позову до пред`явлення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити представнику позивача для пред`явлення до виконання.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: