Справа № 484/4366/18
Провадження № 2/484/169/19
28.05.2019 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Максютенко О.А.
із секретарем судового засідання Панчук О.М.
розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту нікчемним
за участю сторін: представника позивача ОСОБА_3
відповідачки: ОСОБА_2
У вересні 2018 року представник позивача за дорученням Піньковський І.О. звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання заповіту нікчемним, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_4 . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами з земельною ділянкою наданою для його обслуговування розташованого в місті Первомайську Миколаївської АДРЕСА_1 1-го АДРЕСА_2 ,19. Для прийняття спадщини, позивач звернулась до Першої Первомайської державної нотаріальної контори, однак нотаріусом було повідомлено, що відповідно до інформації в Спадковому реєстрі існує заповіт, який складений 01.12.2016 року на ім`я ОСОБА_2 , яка була сусідкою бабусі.
Позивач вважає, що заповіт був укладений ОСОБА_4 з порушенням порядку його посвідчення та складання, оскільки ОСОБА_2 відповідач по справі була для бабусі лише сусідкою та складання заповіту на її користь викликає у позивача сумніви щодо його законності.
З тексту оспорюваного заповіту вбачається, що заповіт було складено та посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_5 А. вдома у бабусі ОСОБА_4 в присутності двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та підписано іншою особою ОСОБА_8 у зв`язку з хворобою заповідача. Хоча заповіт не містить будь яких відомостей про хворобу бабусі яка стала причиною неспроможності заповідача власноручно поставити підпис у заповіті, так само і відомості про причини того, що нотаріус вчинив нотаріальну дію поза приміщенням, яке є його робочим місцем.
Зазначає, що ОСОБА_4 на момент посвідчення заповіту не мала вад та хвороби, які б не дозволили б їй особисто поставити свій підпис в заповіті, що підтверджується її підписами на згоді на обробку персональних даних від 10.04.2015 року, які вона ставила будучи в лікарні. Крім того з 2015 року до лікаря з приводу захворювань ОСОБА_4 також не зверталась, що свідчить про те, що стан її здоров`я до дня смерті не погіршувався, а отже можливість ставити підпис вона не втрачала. Також вона ставила свій підпис отримуючи пенсію, а саме перед смертю 17.12.2016 року.
Позивач вважає, що всі ці обставини дають змогу вважати, що заповіт був виготовлений з порушенням законодавства, а саме, що приватний нотаріус, не перевіривши наявність хвороби ОСОБА_4 посвідчила заповіт за підписом іншої особи в присутності двох свідків.
За вказаних обставин позивач вважає, що оспорюваний заповіт не був укладений у належній письмовій формі так, як відсутні докази хвороби ОСОБА_4 яка б недавала їй змогу поставити свій підпис в заповіті.
Оспорюваний заповіт суттєво впливає на законні права та інтереси позивача так, як позивач є спадкоємцем майна після смерті бабусі ОСОБА_4 , на підставі чого, просив суд визнати нікчемним заповіт від 01.12.2016, який вчинила померла ОСОБА_4 , який зареєстрований у спадковому реєстрі під №5989.
10.10.2018 року по справі було відкрито провадження та справу призначено до підготовчого судового засідання.
26.11.018 року за ухвалою суду витребувані докази: копія спадкової справи, яка була заведена після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та відомості з Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні щодо згоди ОСОБА_4 на проведення діагностики підписані нею.
24.01.2019 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
В судовому засіданні представник позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити, також послався як на підставу визнання заповіту нікчемним відсутність в заповіті посвідчувального напису нотаріуса.
Відповідач в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову. Суду пояснила, що ОСОБА_4 дійсно проживала по - сусідству з нею та її матір`ю. Проживала сама, тому мати періодично навідувала її. В 2015 році у неї стався інсульт її забрали в лікарню. Після лікарні її забрала племінниця ОСОБА_9 до себе додому, але через місяць привезла назад в будинок АДРЕСА_3 та сказала її матері, що не хоче більше її доглядати. На той час у ОСОБА_4 після інсульту була паралізована права сторона тіла у зв`язку з чим ОСОБА_4 почала просити її матір, що вона її доглядала. Мати погодилась та вона разом з матір`ю доглядали ОСОБА_4 на протязі 2-х років. 15.12.2016 року у неї стався другий інсульт в результаті чого їй вкрай важко було ходити. В 2016році ОСОБА_4 вирішила скласти заповіт на неї у зв`язку з чим було запрошено приватного нотаріуса до житла ОСОБА_4 яка і посвідчила заповіт в присутності двох свідків. Нотаріус запитала у ОСОБА_4 , чи може вона підписати заповіт, але у відповідь ОСОБА_4 повідомила, що їй важко підписувати і не заперечувала, що заповіт був підписаний іншою особою.
Представник відповідача адвокат Ремський Є.В. в судове засідання надав заяву про слухання справи його відсутність, просиввідмовит в задоволенні позову у повному обсязі.
Суд, заслухавши сторони, свдків: ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , дослідивши матеріли справи дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_4 був складений заповіт на ім`я відповідача ОСОБА_2 на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельною ділянкою наданою для його обслуговування розташованого в місті Первомайську Миколаївської області АДРЕСА_4 1-го Травня,19., ІНФОРМАЦІЯ_2 який посвідчено приватним нотаріусом Цихонею В.А. вдома у ОСОБА_4 по АДРЕСА_5 в присутності двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та підписано іншою особою ОСОБА_8 у зв`язку з хворобою заповідача ОСОБА_4 (а.с.13)
З копії витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), вбачається, що складений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заповіт від 01.12.2016 року та зареєстрований приватним нотаріусом Цихоня В.А. є чинним. (а.с. 51-52).
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 11 від 09.02.2017року (а.с.4).
Згідно з копії заповіту, посвідченого 01.12.2016 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Цихонею В.А. вбачається, що ОСОБА_4 , перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, усвідомлюючи значення своїх дій, діючи добровільно, без будь-якого примусу, в присутності двох свідків обраних нею особисто ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами з земельною ділянкою наданою для його обслуговування розташований в місті АДРЕСА_6 вулиці 1-го АДРЕСА_2 ,19.
Згідно посвідчувального напису нотаріуса зазначеного в самому заповіті у зв`язку з хворобю ОСОБА_4 за її дорученням, в її та нотаріуса присутності, текст заповіту підписано ОСОБА_8 . Заповіт повністю прочитаний уголос заповідачем до його підписанні у присутності запрошених нею свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , даний заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 5989 (а.с.13).
Таким чином, посилання представника позивача на нікчемність заповіту, як на відсутність посвідчувального напису в заповіті є непроможнім.
Також судом встановлено, що ОСОБА_4 в період з 10.04.2015 року по 21.04.2015 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Первомайській ЦМБЛ з діагнозом: гостре порушення мозкового кровообігу в лівій гемісфері руслі ЛСМА, правобічний геміпарез. Елементи моторної афазії. Гіпертонічна хвороба 111 ст. Церебральний атеросклероз, що підтверджується довідною Первомайської ЦМБЛ № 389 від 02.06.2017 року (а.с.17).
Як вбачається з копії спадкової справи заведеної Першою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області після смерті до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 03.02.2017 року звернулась ОСОБА_2 про прийняття спадщини за заповітом, та 10 лютого 2017 року звернулась ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини за законом після померлої бабусі ОСОБА_4 (а.с.50,54).
Суд також бере до уваги показання свідків: ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які зазначили, що їх запросили, як свідків при складанні заповіту до будинку, де проживала ОСОБА_4 , вона сказала що хоче залишити заповіт на ОСОБА_2 , нотаріусом був оформлений заповіт, який був прочитаний та який був підписаний свідками. Також свідка ОСОБА_12 , яка працює листоношею та приносила пенсію ОСОБА_4 повідомила суду, що остання була при здоровому розумі та ясній пам`яті, усвідомлювала значення своїх дій. Хворіла, останнім часом їй було важко ставити підпис за отриману пенсію.
Таким чином, дослідивши надані сторонами докази суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду необхідних та достатніх об`єктивних доказів, на підставі яких можливо задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені ст.1247, 1248 ЦК України.
Згідно зі ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Згідно з ч.2 ст.1248 ЦК України, нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (ст.1253 цього Кодексу).
Відповідно до ч.2 ст.1253 ЦК України, у випадках, встановлених абз.3 ч.2 ст.1248 і ст.1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов`язковою.
Суд встановив, що нотаріусом під час посвідчення оскаржуваного заповіту було дотримано вимог ст.ст.1248, 1253 ЦК України і волевиявлення ОСОБА_4 на укладення заповіту на користь ОСОБА_2 було вільним і відповідало внутрішній волі заповідача.
У відповідності до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5, 6 ст.203 ЦК України.
Статтею 1257 ЦК України визначено підстави для визнання заповіту недійсним, а саме, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.
Жодної з передбачених ст.1257 ЦК України обставин в ході судового розгляду не встановлено. При цьому заповіт по формі та змісту відповідає вимогам чинного законодавства, а його зміст не викликає сумніву щодо дійсного волевиявлення заповідача.
Положеннями п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року передбачено, що судам, відповідно до ст.215 ЦК України, необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (ч.1 ст.219, ч.1 ст.220, ч.1 ст.224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч.2 ст.222, ч.2 ст.223, ч.1 ст.225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.
На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що на момент складання заповіту заповідач виходила із власного волевиявлення і не встановлено ніяких перешкод для учинення згаданого правочину, а тому визнання заповіту недійсним йшло б не тільки урозріз з вимогами закону, але, крім того, дозволяло б ігнорувати волю померлої стосовно спадкового майна, щодо якого вона визначилася беззаперечно, на підставі чого суд і відомвляє у задоволені позову.
Доводи представника позивача про те, що оспорюваний заповіт був складений з порушенням порядку його посвідчення та складання, суд вважає безпідставними.
Керуючись, ст.ст. 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд
в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нікчемним заповіту посвідченого 01 грудня 2016 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Цихонею В.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 5989, згідно якого ОСОБА_4 заповідала на користь ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами з земельною ділянкою наданою для його обслуговування розташованого в місті Первомайську Миколаївської АДРЕСА_5 - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення виготовлено 29.05.2019 року.
Суддя: