Справа № 365/193/19
Номер провадження: 2/365/184/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.05.2019 року смт. Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі :

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

за участю секретаря судового засідання НОСОВОЇ О.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Костенко О.М. звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом, єдиним спадкоємцем за заповітом є позивачка. ОСОБА_2 згідно Сертифікату серії РН № 322817 належало право на земельну частку (пай) розміром 3,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала в колективній власності КСП «Малоберезанське» на території Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області. До складу сільськогосподарських угідь, які підлягають розпаюванню, входить рілля, багаторічні насадження та пасовища. За життя ОСОБА_2 частково реалізувала своє право на земельну частку (пай) та отримала у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля) площею 2,5591 га. Своє право на багаторічні насадження та пасовища ОСОБА_2 не реалізувала, так як проекти відведення цих земельних ділянок не замовлялись та не виготовлялись.Позивачка ОСОБА_1 спадщину у встановленому законом порядку прийняла та набула у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5591 га. До складу спадщини за заповітом увійшло також право на земельну частку (пай) в частині багаторічних насаджень та пасовищ. Позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на сільськогосподарські угіддя у вигляді багаторічних насаджень та пасовищ, у звязку із ненаданням доказів належності їх на праві власності померлій ОСОБА_2 В досудовому порядку вирішити питання оформлення спадкових прав позивач не має можливості, тому представник позивачки ОСОБА_3 просить суд визнати за позивачкою ОСОБА_1 в порядку спадкування право на сільськогосподарські угіддя у вигляді багаторічних насаджень площею 0,85 в умовних кадастрових гектарах та пасовищ площею 0,11 в умовних кадастрових гектарах, а також не застосовувати до відповідача ст. 141 ЦПК України.

В підготовче судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність. Представник позивачки ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задоволити, відповідач Малоберезанська сільська рада позовні вимоги визнала.

Суд визнав можливим розглядати справу без участі учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

На підставі ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення про задоволення позову.

Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, ОСОБА_2 згідно Сертифікату серії НОМЕР_1 належало право на земельну частку (пай) розміром 3,8 в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала в колективній власності КСП «Малоберезанське» на території Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області (копія Сертифікату а.с.16).

ОСОБА_2 використала своє право лише на частину земельної частки (паю) у вигляді ріллі та отримала у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля) площею 2,5591 га, згідно Державного акту серії НОМЕР_2 . Сертифікат серії НОМЕР_1 був зданий до відповідного органу земельних ресурсів. В частині багаторічних насаджень та пасовищ відповідне право нереалізоване. Проекти відведення земельних ділянок у вигляді багаторічних насаджень та пасовищ, які входять до складу земельної частки (паю) за Сертифікатом серії РН № 322817, ОСОБА_2 , а також її спадкоємцем ОСОБА_1 не замовлялись та не виготовлялись (копія Державного акту а.с.10, довідка Малоберезанської сільської ради а.с.9, схематичні зображення розташування земельної частки (паю) - а.с.14,15 ).

Розмір земельної частки (паю) в частині багаторічних насаджень та пасовищ за Сертифікатом серії РН № 322817 становить: багаторічні насадження 0,85 га, пасовища 0,11 га (довідка Малоберезанської сільської ради а.с.13).

Після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину за заповітом прийняла позивачка ОСОБА_1 , дошлюбне прізвище якої « ОСОБА_4 ». Інші заповіти ОСОБА_2 не складались, спадкова справа до майна померлої не заводилась. Спадкові права позивачки не оспорюються, інші спадкоємці відсутні. До складу спадщини входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля) площею 2,5591 га та право на земельну частку (пай) в частині багаторічних насаджень та пасовищ згідно Сертифікату серії РН № 322817. Позивачка спадщину прийняла та набула у власність вищезазначену земельну ділянку (копія свідоцтва про смерть а.с.7, копія свідоцтва про шлюб а.с.6, копія заповіту а.с.8, копія рішення суду а.с.11-12, інформаційні довідки із Спадкового реєстру а.с.28,29).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

В силу ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) в частині багаторічних насаджень та пасовищ у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, якими б посвідчувалось належність ОСОБА_2 вищезазначених сільськогосподарських угідь (нотаріальна відмова а.с.22).

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають , зокрема, громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є:

- свідоцтво про право на спадщину;

- посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай);

- рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Пуктом 3.5 Листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Пунктом 17 Перехідних положень ЗК України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. В ході судового розгляду встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом померлої 13 ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 Позивачка спадщину у встановленому законом порядку прийняла та її спадкові права ніким не оспорюються. До складу спадщини входить земельна частка (пай) в частині багаторічних насаджень та пасовищ , яка належала ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 . У зв`язку з відсутністю Сертифікату про право на земельну частку (пай) чи іншого правовстановлюючого документу, позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права в нотаріальних органах. Суд вважає за необхідне визнати за позивачкою ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право на сільськогосподарські угіддя у вигляді багаторічних насаджень розміром 0,85 в умовних кадастрових гектарах та пасовищ розміром 0,11 в умовних кадастрових гектарах у праві на земельну частку (пай) розміром 3,8 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала в колективній власності КСП «Малоберезанське». Суд вважає за можливе не застосовувати до відповідача ст. 141 ЦПК України та судові витрати понесені позивачкою залишити за нею. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого нею при поданні позову, тобто 384,20 грн.

Керуючись ст.ст.1217,1218,1223,1261,1273 ЦК України,

ст.ст.19,141,142, 200,206,263,265,273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителькою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на сільськогосподарські угіддя у вигляді багаторічних насаджень розміром 0,85 в умовних кадастрових гектарах та пасовищ розміром 0,11 в умовних кадастрових гектарах у праві на земельну частку (пай) розміром 3,8 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала в колективній власності КСП «Малоберезанське» на території Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області, яке належало померлій ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 .

Не застосовувати до Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області ст. 141 ЦПК України.

На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову 18.04.2019 року згідно квитанції № 2918, а саме грошові кошти в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок через портал http://court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В. ХИЖНИЙ