Житомирський апеляційний суд
Справа №296/340/16-ц Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О. П.
Категорія 26 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря Ковальської Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №296/340/16 за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 03 травня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Сингаївського О.П. в м.Житомирі,

в с т а н о в и в :

У січні 2016 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості. Зазаначало, що між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 06/2005/фи-ТТ68 (в системі обліку банку договір №0) від 28 липня 2005 року з додатковими угодами № 2 від 02.07.2014 року. Відповідно до умов договору позивач надав ОСОБА_1 кредит у сумі 26 200 доларів США, зі сплатою 11,50 % річних за користування кредитними коштами, а відповідач зобов`язався щомісяця повертати наданий кредит згідно з графіком погашення кредиту відповідно додатку №1 до договору, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 28.07.2026 року. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань, між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 06/2005/фи-ТТ68/п від 28 липня 2005 року. Всупереч умов кредитного договору ОСОБА_1 не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам протягом тривалого часу, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Станом на 12.01.2016 виникла заборгованість по процентах та кпедиту у розмірі 16 078,91 доларів США та по пені у розмірі 119 грн 91 коп., а саме: 14 347,42 доларів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 1 143,67 доларів США за строк з 25.03.2015 по 12.01.2016 року; 1 731,49 доларів США - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 1 578,91 доларів США за строк з 01.02.2015 по 31.12.2015 року; 50 грн 79 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 26.02.2015 по 12.01.2016 року; 69 грн 12 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 26.02.2015 по 12.01.2016 року. Враховуючи вищевикладене просило, стягнути з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_2 16 078,91 доларів США заборгованості по процентах та кредиту, а також пеню у розмірі 119 грн 91 коп.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 03 травня 2018 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Солідарно стягнуто з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 06/2005/фи-ТТ68 від 28 липня 2005 року у загальному розмірі 16 078,91 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на 12.01.2016 складає 377 924 грн 57 коп. та по пені у розмірі 119 грн 91 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» понесені судові витрати з кожного по 2 835 грн 34 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необгрунтованість рішення суду першої інстанції, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. В обгрунтвання апеляційної скарги, зокрема, вказує, що судом в порушення вимог статтей 178, 191 ЦПК України не роз`яснено йому про необхідність подання відзиву на позовну заяву. Не зрозуміло на підставі яких документів зроблений розрахунок заборгованості, оскільки документація позивача за 2005 - 2008 роки була знищена. Банком було введено його в оману, так як йому не було надано повної та достовірної інформації про умови кредитування, приховано фактичне значення реальної процентної ставки та фактичне значення подорожчення кредиту, приховано повну та об`єктивну інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту. Сторонами кредитного договору не було досягнуто згоди щодо істотних умов договору. Станом як на січень 2016 року, так і станом на день ухвалення рішення не було простроченої заборгованості за кредитом. Окрім того, відсутність в судовому засіданні позбавило його прав передбачених ст.43 ЦПК України.

Рішення суду в частині стягнення кредитної заборгованості з поручителя ОСОБА_2 не оскаржується, а тому апеляційним судом на предмет законності та обґрунтованості в цій частині не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 28 липня 2005 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 06/2005/фи-ТТ68, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 26 200 доларів США (пункт 1.1), який зобов`язався повернути у повному обсязі в терміни встановлені графіком погашення кредиту, але не пізніше 28 липня 2026 року (пункт 1.2.2), з урахуванням сплати процентів за користування кредитом у розмірі 11,5% річних (пункт 1.3.1).

28 липня 2005 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» (кредитор), ОСОБА_1 (позичальник) та ОСОБА_2 (поручитель), укладено договір поруки № 06/2005/фи-ТТ68/п, за умовами якого ОСОБА_2 зобов`язалась відповідати перед кредитором за належне виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором від 28 липня 2008 року № 06/2005/фи-ТТ68.

02 липня 2014 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору № 0 від 28.07.2005, згідно п.1 якої сторони домовились: 1.1. Викласти п.1.3.4 договору в наступній редакції: «Термін сплати процентів з 01 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані проценти. При цьому остаточне погашення процентів повинно бути зроблене не пізніше дати остаточного повного повернення кредиту. Проценти сплачуються на рахунок №НОМЕР_1 у відділенні №68 АКІБ «УкрСиббанк» в м.Житомирі». 1.2. Викласти додаток №1 до кредитного договору №0 від 28 липня 2005 року «Графік погашення кредиту» в новій редакції згідно з додатком №1 до цієї додаткової угоди.

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 отримав вимогу ПАТ «УкрСиббанк» про погашення кредитної заборгованості, яка не була останнім виконана.

У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору, станом на 12.01.2016 виникла заборгованість по процентах та кпедиту у розмірі 16 078,91 доларів США та по пені у розмірі 119 грн 91 коп., а саме: 14 347,42 доларів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 1 143,67 доларів США за строк з 25.03.2015 по 12.01.2016 року; 1 731,49 доларів США - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 1 578,91 доларів США за строк з 01.02.2015 по 31.12.2015 року; 50 грн 79 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 26.02.2015 по 12.01.2016 року; 69 грн 12 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 26.02.2015 по 12.01.2016 року.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором.

Суд першої інстанції, встановивши, що погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів умовами кредитного договору визначено згідно з графіком, у зв`язку з порушенням боржником строків повернення кредиту та виникненням заборгованості за кредитним договором, зробив правильний висновок, що кредитор використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України право, звернувшись до суду із вказаним позовом про дострокове солідарне стягнення усієї суми заборгованості, включаючи кредит, проценти за користування кредитними коштами та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентами.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на те що, банком було введено його в оману, оскільки не було надано повної та достовірної інформації про умови кредитування, приховано фактичне значення реальної процентної ставки та фактичне значення подорожчення кредиту, приховано повну та об`єктивну інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту, та сторонами кредитного договору не було досягнуто згоди щодо істотних умов договору, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 03 травня 2018 року залишено без розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору недійсним, в якій ОСОБА_1 як на підставу визнання недійсним кредитного договору посилався на введення банком його в оману при укладанні даного договору.

В матеріалах справи відсутні докази визнання у встановленому законом порядку кредитного договору № 06/2005/фи-ТТ68 від 28 липня 2005 року укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 недійсним.

Зважаючи на вищенаведене, доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 03 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 21 травня 2019 року.

Головуючий

Судді