Єдиний унікальний номер: 380/1230/18
Провадження № 2/378/83/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2019 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Скороход Т. Н.

за участю секретаря: Соколової О.А.,

представника позивача: Квітіна Р.В.,

представника відповідача

Пономаренка Т.С.: Юхименка І.М.,

представника відповідача

Тетіївської міської ради: Складеної Н.М.,

відповідача Державного

реєстратора Тетіївської районної

державної адміністрації: Мирончук О.Р.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище цивільну справу за позовом Приватного підприємства „Михайлівський лан до Тетіївської міської ради, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрфармс, Державного реєстратора Тетіївської районної державної адміністрації Мирончук Олени Романівни про скасування рішень та про припинення права власності, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулося ПП „Михайлівський лан, з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд визнати незаконним та скасувати п. п. 2, 3 рішення виконкому Михайлівської сільської ради Тетіївського району Київської області за № 10 від 20 квітня 2017 року „Про внесення змін до рішення виконавчого комітету № 46 від 30 вересня 2008 року „Про визнання права власності; припинити право власності ОСОБА_1 на наступні об`єкти, які знаходяться за адресою Київська області Тетіївський район с. Михайлівка, а саме: силосну траншею 1989 року по вул АДРЕСА_1 ; силосну траншею 1981 року по вул. Центральній, 10-М; силосну траншею 1992 року по вул. Центральній, 10-Л; жомовий кагат 1996 року по вул. Центральній, 10-Ф; припинити право власності ТОВ „Укрфармс на об`єкти нерухомого майна: конюшню 1959 року, „Й, 345,9 кв. м, корівника 1974 року, „Ї, 1074 кв.м; скасувати рішення державного реєстратора Тетіївської РДА Мирончук О.Р. № 42405180 від 06 серпня 2018 року про державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу).

Представник позивача ОСОБА_2 в підготовчому засіданні подав заяву, в якій просить закрити провадження по вищевказаній справі через її невідповідність вимогам предметної підсудності відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України ( т. 2 а. с. 63).

Суд, розглянувши дану заяву, заслухавши думку учасників процесу, вважає, що провадження по даній справі слід закрити виходячи з наступного.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Таким чином, критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Згідно зі ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 4 ГПК України передбачено, що до господарського суду мають право звертатися юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 48 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

У клопотанні представника позивача ОСОБА_2 від 29.05.2019 зазначено, що всі об`єкти, які є предметом спору передані у власність ТОВ «Укрфармс», яке є юридичною особою, тому просить закрити провадження у даній справі (т.2 а. с. 63).

Враховуючи вищевикладене, та, беручи до уваги, що представник позивача Квітіна ОСОБА_3 просить суд закрити провадження у даній справі, оскільки всі об`єкти, які є предметом спору передані у власність ТОВ «Укрфармс», яке є юридичною особою, тому суд вважає, що дана справа не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, і її слід розглядати в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_2 про закриття провадження задовольнити.

Провадження по справі за позовом Приватного підприємства „Михайлівський лан до Тетіївської міської ради, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрфармс, Державного реєстратора Тетіївської районної державної адміністрації Мирончук Олени Романівни про скасування рішень та про припинення права власності - закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Т. Н. Скороход