КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 376/331/16-ц

провадження № 22-ц/824/7111/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
учасники справи: представник позивача Холоденко А.С.,

представники відповідачів Горбатюк І.М., Очеретяний О.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області на рішення Сквирського районного суду Київської області від 29 грудня 2016 року

у справі за позовом заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 , третя особа реєстраційна служба Сквирського районного управління юстиції про визнання недійсним наказів Головного управління Держземагенства в Київській області та договору оренди земельної ділянки, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року заступник керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 про визнання недійсними: наказу Головного управління Держземагентства у Київській області від 08 вересня 2014 року №10-5171/15-14-сг про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки загальною площею 58,4217 га, розташованої на території Пищиківської сільської ради Сквирського району Київської області; наказу Головного управління Держземагентства у Київській області від 09 жовтня 2014 року № 108095/15-14-сг про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки загальною площею 17,2167 га, (кадастровий номер :06:002:0050) для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Пищиківської сільської ради; договору оренди земельної ділянки, укладеного між в. о. начальника відділу Держземагентства у Сквирському районі Київської області та ОСОБА_1 від 24 жовтня 2014 року. Крім того просив зобов`язати ОСОБА_1 повернути Головному управлінню Держземагентства у Київській області земельну ділянку загальною площею 17,2167 га з кадастровим номером :06:002:0050, розташовану на території Пищиківської сільської ради Сквирського району Київської області. /т. 1 а.с. 12/

Рішенням Сквирського районного суду від 29 грудня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. /т. 1 а.с. 187-190/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 25.07.2018 року рішення Сквирського районного суду від 29 грудня 2016 року скасовано, провадження у справі закрито. /т. 2 а.с. 55-60/

У серпні 2018 року перший заступник прокурора Київської області звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просив скасувати ухвалену у справі постанову суду апеляційної інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 30 січня 2019 року передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Постановою Великої Палати Верховного суду від 27.03.2019 року касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області задоволено, постанову Апеляційного суду Київської області від 25.07.2018 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до Київського апеляційного суду. /т. 2 а.с. 125-129/

Свою позицію суд касаційної інстанції обґрунтував тим, що спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про закриття провадження в цій справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

При новому розгляді, судом апеляційної інстанції встановлене наступне.

Так, в апеляційній скарзі перший заступник прокурора Київської області посилається на незаконність рішення суду першої інстанції, його необґрунтованість, неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що всупереч ЗУ «Про фермерське господарство» судом першої інстанції не враховано, що звернення ОСОБА_1 про надання земельної ділянки не містило обґрунтування розміру ділянки, що відводиться для ведення фермерського господарства та обґрунтування перспектив його діяльності. Окрім того, на момент прийняття спірного рішення, ФГ «Ященко А.М.» набуло статусу юридичної особи, а ОСОБА_1 реалізував свій намір займатись фермерським господарством у 2002 році. З метою розширення фермерської діяльності, всупереч ст.ст. 124, 134 ЗК України, що встановлюють порядок набуття земельної ділянки на конкурентних засадах, звернувся до ГУ Держземагенства у Київській області, як фізична особа. Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що земельна ділянка могла бути набута саме ФГ « Ященко А.М. » виключно на підставі земельних торгів. Таким чином, оспорювань рішення призвело до збільшення земельного фонду ФГ « Ященко А .М. » за спрощеною процедурою для фізичних осіб поза конкурентною процедурою торгів. Наголошував на тому, що в даному випадку вбачається пряме порушення інтересів держави, що дає прокурору право на звернення до суду. Окрім того, наголошував на процесуальних порушеннях - не здійснення аудіофіксації та ведення протоколів судових засідань, неповідомлення учасників справи.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Київській області Горбатюк І.М. звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, вказуючи на безпідставність та необґрунтованість її доводів. Вказував на те, що жоден нормативно-правовий акт, на час виникнення спірних правовідносин, не містив заборони надання фізичній особі в оренду земельної ділянки державної власності для ведення фермерського господарства, за умови, що вона вже є засновником діючого фермерського господарства. Відсутні і такі підстави для відмови у наданні в оренду земельної ділянки.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з ухваленням рішення про задоволення позовних вимог на підставі наступного.

Судом встановлено, що наказом Головного управління Держземагентства у Київській області від 08 вересня 2014 року №10-5171/15-14-сг надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки загальною площею 58,4217 га, розташованої на території Пищиківської сільської ради Сквирського району Київської області. /т. 1 а.с. 41/

Наказом Головного управління Держземагентства у Київській області від 09 жовтня 2014 року № 108095/15-14-сг затверджено документацію із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки загальною площею 17,2167 га, (кадастровий номер :06:002:0050) для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Пищиківської сільської ради. /т.1 а.с. 14/

23 жовтня 2014 року на підставі наказу Головного управління Держземагентства у Київській області між цим управлінням та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення (пасовище) площею 17,2167 га, яка знаходиться в межах Пищиківської сільської ради Сквирського району Київської області. /т. 1 а.с. 17/

За умовами пункту 15 зазначеного договору земельна ділянка передається в оренду для ведення фермерського господарства.

Приймання та передачу земельної ділянки за цим договором оренди оформлено відповідним актом визначення меж земельної ділянки та приймання-передачі об`єкта оренди.

24 листопада 2014 року договір зареєстровано Реєстраційною службою Сквирського РУЮ у Київській області.

Згідно з довідкою АБ № 246029 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), виданої 28 січня 2009 року ОСОБА_1 є засновником ФГ «Ященко А. М.», дата первинної реєстрації 21.02.2002 р. (т. 1, а. с. 79-80).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що прокурором не зазначено, чиї саме та які саме цивільні права або інтереси були порушені цим наказом, скасування якого він вимагає. Також, прокурором не наведено жодної невідповідності оскаржуваного наказу актам діючого цивільного законодавства. Посилаючись у своїй позовній заяві на ст.ст. 203, 215 ЦК України, прокурором не вказано, яким саме актам цивільного законодавства суперечить зміст оскаржуваного договору оренди землі та в чому саме виражаються такі суперечності, чиї саме та які інтереси держави і суспільства, його моральні засади, порушує зміст оскаржуваного прокуратурою договору оренди землі, оскільки тільки наявність усіх перелічених складових є обов`язковою підставою для визнання правочину недійсним. При цьому прокуратурою не надано й жодних доказів щодо порушення відповідачами інтересів держави, а зазначені в позовній заяві порушення закону мають виключно формальний характер, що жодним чином не впливає та не зачіпає матеріальних чи будь-яких інших інтересів як держави, так і інших осіб.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Відносини, пов`язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються, Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України «Про фермерське господарство» та іншими нормативно-правовими актами України (стаття 2 цього Закону). У таких правовідносинах Закон України «Про фермерське господарство» є спеціальним нормативно-правовим актом.

Відповідно до приписів ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їхніми повноваженнями, визначеними ст. 122 цього кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів.

Згідно з ч. 2 ст. 134 ЗК України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) ділянки державної або комунальної власності або права на них, зокрема в разі передачі громадянам ділянок для ведення фермерського господарства.

У ст. 7 ЗУ «Про фермерське господарство» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

Крім того, за змістом ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про фермерське господарство» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

Відповідно до вимог ст. ст. 89, 91, 92 ЦК України та ст.4 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація юридичних осіб - це засвідчення факту створення юридичної особи, після чого виникає цивільна правоздатність юридичної особи.

У ст. 31 ЗК України передбачено, що землі фермерського господарства можуть складатися в тому числі із земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі.

Таким чином, аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку, що фермерське господарство після державної реєстрації має право на отримання додаткової земельної ділянки (ділянок), але як юридична особа, а не як громадянин із метою створення фермерського господарства.

ОСОБА_1 , звертаючись з відзивом на апеляційну скаргу /т. 1 а.с. 239/, вказував на те, що маючи намір створити фермерське господарство, він звернувся як фізична особа у власних інтересах.

Додатково, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , звертаючись з письмовими поясненнями від 07.10.2019 р. також наголошував на тому, що ОСОБА_1 як фізична особа мав право отримувати земельну ділянку для ведення фермерського господарства, а чинне законодавство не забороняє йому, саме як фізичній особі отримувати земельну ділянку за наявності в нього вже зареєстрованого фермерського господарства.

Також ОСОБА_1 зазначено про те, що ним 31.03.2016 р. прийнято рішення про створення фермерського господарства «ЯЩЕНКО-АГРО», яке 04.04.2016 р. зареєстровано як юридичну особу. Відповідно до п. 7 Статуту фермерського господарства «ЯЩЕНКО-АГРО», до складу земель фермерського господарства входить, зокрема, і спірна земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0050. /т. 2 а.с. 34/

Однак , колегія суддів зазначає, що таке твердження не відповідає дійсності, оскільки як вбачається зі Статуту фермерського господарства «ЯЩЕНКО-АГРО», до земель фермерського господарства передана не тільки спірна земельна ділянка, а й ділянка розміром 31, 9085 га кадастровий номер :03:008:0009, надана ОСОБА_1 , відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 20.10.2014 р., що свідчить про отримання ОСОБА_1 не одної земельної ділянки для ведення фермерського господарства. /т. 2 а.с. 34/

Водночас, фермерське господарство «ЯЩЕНКО А.М.» було зареєстровано 21.02.2002 р. /т. 2 а.с. 41/

Як вбачається з передавального акту від 04.07.2016 р. ОСОБА_1 , засновник і голова ФГ «ЯЩЕНКО-АГРО», на виконання рішення засновника №2 від 18.04.2016 р. «Про реорганізацію Фермерського господарства «ЯЩЕНКО-АГРО» шляхом приєднання до ФГ « ЯЩЕНКО А .М .», передав йому дві земельні ділянки: ділянка розміром 31, 9085 га кадастровий номер :03:008:0009 та спірну ділянку розміром 17,2167 га, кадастровий номер :06:002:0050. /т. 2 а.с. 42/

Оскільки на момент прийняття оскаржуваних рішень фермерське господарство вже набуло статусу юридичної особи /т. 1 а.с. 79-80/, отримання в подальшому земельних ділянок в оренду особисто ОСОБА_1 як фізичною особою, яке відбулося без проведення земельних торгів, суперечить вимогам ст. ст.124, 134 ЗК України, оскільки він діяв саме в інтересах фермерського господарства, про що також свідчить описана вище передача земельних ділянок до земель ФГ « ЯЩЕНКО А.М. ».

Таким чином, отримання саме фермерським господарством ділянки в користування поза процедурою земельних торгів є порушенням закону. Аналогічний висновок зробив ВС в постанові №911/436/17, від 7 березня 2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно зі ст. 21 ЦК України суд визнає недійсним і скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства й порушує цивільні права або інтереси.

У ст. 203 ЦК України передбачено, зокрема, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент учинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч.1- 3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу.

Враховуючи те, що накази про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки визнаються недійсними в порядку ст. 21 ЦК України, було порушено порядок відведення земельних ділянок, передбачений Земельним кодексом України та Законом України «Про фермерське господарство», договір оренди, також є недійсним у відповідності до ст. 203 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області на рішення Сквирського районного суду Київської області від 29 грудня 2016 року - задовольнити.

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 29 грудня 2016 року - скасувати.

Позов заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 , третя особа: реєстраційна служба Сквирського районного управління юстиції про визнання недійсним наказів Головного управління Держземагенства в Київській області та договору оренди земельної ділянки, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

Визнати недійсним наказ Головного управління Держземагентства у Київській області від 08 вересня 2014 року № 10-5171/15-14-сг про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки загальною площею 58, 4217 га, розташованої на території Пищиківської сільської ради Сквирського району Київської області.

Визнати недійсним наказ Головного управління Держземагентства у Київській області від 09 жовтня 2014 року № 10-8095/15-14-сг про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 17,2167 га, (кадастровий номер :06:002:0050) для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Пищиківської сільської ради.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 17,2167 га, (кадастровий номер :06:002:0050), укладений між в. о. начальника відділу Держземагентства у Сквирському районі Київської області Борисевич Світланою Леонідівною та ОСОБА_1 від 24 жовтня 2014 року, зареєстрований Реєстраційною службою Сквирського районного управління юстиції 24.10.2014 р. за №7446474.

Зобов`язати ОСОБА_1 повернути Головному управлінню Держземагентства у Київській області земельну ділянку загальною площею 17, 2167 га з кадастровим номером :06:002:0050, розташовану на території Пищиківської сільської ради Сквирського району Київської області.

Судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Київській області /03115, м. Київ, вул. Серпова, 3/14, / на користь прокуратури Київської області /м. Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2, , банк отримувача Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, рахунок отримувача 5641/ 2 067, 00 грн. /дві тисячі шістдесят сім гривень/

Стягнути з ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь прокуратури Київської області /м. Київ, бульвар Лесі Українки , 27 /2, , банк отримувача Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, рахунок отримувача 5641/ 2 067, 00 грн. /дві тисячі шістдесят сім гривень/.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Київській області /03115, м. Київ, вул. Серпова, 3/14, / на користь прокуратури Київської області /м. Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2, , банк отримувача Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, рахунок отримувача 5641/ 3 100, 50 грн. /три тисячі сто грн. п`ятдесят копійок/

Стягнути з ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь прокуратури Київської області /м. Київ, бульвар Лесі Українки , 27/2, , банк отримувача Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, рахунок отримувача 5641/ 3 100, 50 грн. /три тисячі сто грн. п`ятдесят копійок/

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: