Єдиний унікальний номер 235/2662/19 Номер провадження 22-ц/804/2419/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Будулуци М.С.

суддів: Никифоряка Л.П., Халаджи О.В.

за участю секретаря судового засідання Сергєєвої К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Бахмут Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09 липня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Покровський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів (справа № 235/2662/19, суддя Величко О.В., рішення ухвалено в м. Покровськ Донецької області, повне судове рішення складено 09 липня 2019 року),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась з зазначеним позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Покровський МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області та вказала, що на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 19 липня 2013 року з відповідача ОСОБА_1 на її користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ? частина заробітку до досягнення ним повнолітнього віку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

04 січня 2018 року державним виконавцем Покровського МВ ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження виконавчого листа № 2/226/639/2013.

02 березня 2018 року їй стало відомо про розрахунок заборгованості за період з 14 червня 2016 рік по 11 січня 2018 рік на загальну суму 10 874,37 грн., виходячи із середнього заробітку працівника по м. Мирноград Донецької області, яке повинно було нараховано, виходячи із середньої заробітної плати по м. Покровську. Ухвалою Димитровського міського суду від 29 травня 2018 року зобов`язано державного виконавця Покровського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області здійснити перерахунок суми заборгованості по аліментам за період з липня 2016 рік по січень 2018 рік, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості - по м. Покровськ Донецької області.

25 червня 2018 року нею було отримано довідку-розрахунок державного виконавця Покровського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області, згідно якої заборгованість за період з 14 червня 2016 року по 31 грудня 2017 рік склала 23 958,35 грн.

Суми заборгованості по аліментам за період з 14 червня 2016 року по 31 грудня 2017 року були сплачені боржником двома переказами: 02 березня 2018 року в розмірі 10 874,36 грн., та 21 червня 2018 року в сумі 13084,00 грн.

Відповідно до Ухвали Димитровського міського суду Донецької області від 19. вересня 2018 року державного виконавця Покровського МВ ДВС зобов`язано здійснити перерахунок суми заборгованості по аліментам за період з 01 січня 2018 року по 30 липня 2018 року включно за виконавчим листом № 2/226/639/2013 в розмірі 1/ 4 частки заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

08 жовтня 2018 року нею було отримано довідку - розрахунок від 19 вересня 2018 року, відповідно до якого заборгованість по аліментам за період з січня 2018 року по липень 2018 року склала 1 263,53 грн. Крім того, за цим розрахунком, боржником не погашена заборгованість по аліментам згідно розрахунку від 17 липня 2018 року за період з 12 січня 2018 року по 30 червня 2018 року, з урахуванням періоду з 12 січня 2018 року по 12 лютого 2018 року - як фізична особа підприємець, та за період з 31 березня 2018 року по 02 квітня 2018 року - як непрацюючої особи.

Станом на 08 жовтня 2018 року загальна сума заборгованості складає 3 968,02 грн. Крім того, боржником не погашена заборгованість по аліментам згідно розрахунку від 17 липня 2018 року; за період з 12 січня 2018 року по 30 червня 2018 року включно заборгованість склала 2 704,49 грн.

Відповідач в порушення свого зобов`язання по сплаті аліментів з 01 липня 2016 року по 02 березня 2018 року не сплачував обов`язкові платежі на утримання своєї дитини, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 23 258,35 грн. та 1 873,06 грн.( 20 днів січня 2018 року), до них 1423,59 грн ( лютий 2018 рік) та 75,80 грн. (2 дні березня 2018 року). Загальна сума заборгованості станом на 02 березня 2018 року склала 2 6630,80 грн.

Загальна сума пені згідно наданого нею розрахунку складає 64 612,39 грн.

Позивач просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь неустойку (пеню) за прострочення аліментів, яка утворилась з 01 липня 2016 року по 02 березня 2018 року за виконавчим листом № 2/226/639/2013 у розмірі 26 630,80 грн.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09 липня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 8 201,79 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 82,01 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій,посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив змінити судове рішення, за яким зменшивши розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів до 2 704 грн. 49 коп., застосувавши обмеження максимального розміру пені, визначеного ст. 196 ч. 1 СК України.

(а.с. 129 - 131)

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 зазначила. що рішення суду ухвалено правильно, без порушення норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для зміни судового рішення. Просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

(а.с. 144 - 146)

Сторони та третя особа в судове засіданні апеляційного суду не з`явилися, але про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судовими повістками (а.с. 142, 143, 149).

Апеляційний суд вважав можливим розглянути справу за відсутністю учасників справи, оскільки, відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а судове рішення - зміні, виходячи з наступних підстав.

За приписами ч.ч. 1 - 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі. Суд не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено наступні неоспорені обставини.

Судом встановлено, що рішенням Димитровського міського суду від 19 липня 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі ? частини заробітку (доходу) до досягнення ним повнолітнього віку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( а.с. 13).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_2 (а.с. 11).

За заявою стягувача ОСОБА_2 від 28 грудня 2017 року заступником начальника відділу Покровського ВДВС Хамідуліною Р.Р. постановою від 04 січня 2018 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 226/1661/13ц, виданого 19 липня 2013 року Димитровським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини заробітку до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 21).

Ухвалою Димитровського суду від 29 травня 2018 року встановлено, що державним виконавцем Покровського ДВС була розрахована заборгованість по аліментам за минулий час за період з 14 червня 2016 року по 11 січня 2018 року з урахуванням сплаченим боржником у цей період сум в рахунок аліментів та з урахуванням середньомісячної заробітної плати працівника по м. Мирноград Донецької області. Зобов`язано державного виконавця Покровського ВДВС здійснити перерахунок суми заборгованості по аліментам за період з липня 2016 року по січень 2018 року, згідно виконавчого листа № 2/226/639/2013 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі ? частини заробітку, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, а саме середньої заробітної плати одного штатного працівника по м. Покровську Донецької області (а.с. 22-23).

На виконання ухвали Димитровського міського суду від 29 травня 2018 року державним виконавцем був здійснений перерахунок заборгованості по аліментам за минулий час, виходячи із середньої заробітної плати одного штатного працівника по м. Покровську Донецької області. Загальна сума заборгованості по аліментам за період з 14 червня 2016 року по 11 січня 2018 року складає 13 084 грн., що підтверджено довідкою - розрахунком від 15 січня 2018 року за № 111-18/27238 (а.с. 27).

Вказана сума заборгованості сплачена боржником ОСОБА_1 21 червня 2018 року у повному обсязі.

Вказана обставина зазначена позивачем у позовній заяві, підтверджена матеріалами справи та поясненнями відповідача в судовому засіданні.

04 липня 2018 року позивач звернулась із заявою до державного виконавця про обчислення розміру заборгованості зі сплати аліментів, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037- VIII від 17 травня 2017 року, що набрав чинності 08 липня 2017 року, яким встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У зв`язку з відмовою у такому перерахунку, позивачка оскаржила дії державного виконавця.

Ухвалою Димитровського міського суду від 19 вересня 2018 року зобов`язано заступника начальника Покровського МВДВС здійснити перерахунок суми заборгованості по аліментам за період з 01 січня 2018 року по 30 липня 2018 рік включно за виконавчим листом № 2/226/639/2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 Заборгованість по аліментам перерахована у відповідності із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII в розмірі ? частки заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а. с. 25-26)

Згідно довідки-розрахунку від 08.10.2018 року за № 1418/47584, заборгованість по аліментам за період з січня по липень 2018 рік включно перерахована державним виконавцем відповідно до Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII - в розмірі ? частини заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та складає 1 263,53 грн. Зазначено, що боржником ОСОБА_1 не погашена заборгованість по аліментам згідно довідки-розрахунком від 17 липня 2018 року за період з 12 січня 2018 року по 30 червня 2018 року, а саме з урахуванням періоду з 12 січня 2018 року по 12 лютого 2018 року, як фізичної особи - підприємця (скорочено - ФОП) та періоду з 31 березня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 - як непрацюючого.

Станом на 08 жовтня 2018 року загальна сума заборгованості по аліментам складає 3 968,02 грн. - 1 263,53 грн. внаслідок перерахунку державним виконавцем на виконання ухвали суду від 19 вересня 2018 року та 2 704,49 грн. - заборгованість по аліментам згідно довідки-розрахунку від 17липня 2018 року за період з 12 січня 2018 року по 30 червня 2018 року включно, а саме із урахуванням періоду з 12 січня 2018 року по 12 лютого 2018 року - як ФОП (другий вид доходу) та періоду з 31 березня 2018 року по 02 квітня 2018 року як непрацюючого (в період звільнення від ФОП ОСОБА_7 та працевлаштування до ФОП ОСОБА_8 ) (а. с. 30).

Як вбачається із матеріалів справи, зазначена сума заборгованості була сплачена боржником 01 листопада 2018 року в сумі 1 263,53 грн. та 28 листопада 2018 року в розмірі 2 704,49 грн., в повному обсязі ( а. с. 32,46).

Станом на 07 травня 2019 року заборгованість зі сплати аліментів на користь стягувача ОСОБА_2 відсутня (а. с. 46).

Як зазначив суд, відповідно до ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

В постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що доводи позивача, викладені у відповіді на відзив про наявність вини відповідача у несвоєчасній сплаті заборгованості по аліментам за період з 14 травня 2016 року по 11 січня 2018 року, суд не приймає до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, зокрема ухвалою суду від 29 травня 2018 року та випискою по картковому рахунку (а. с. 20,33).

Так, в ухвалі суду від 29 травня 2018 року зазначено, що законодавством України на державного виконавця покладається обов`язок вживати необхідних заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом. Цією ухвалою встановлена незгода суду з приводу дій державного виконавця щодо обчислення розміру аліментів, виходячи із середньомісячної заробітної плати працівника по м. Мирноград , у зв`язку з чим зобов`язано державного виконавця здійснити відповідний перерахунок суми заборгованості по аліментам, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості по м. Покровську Донецької області.

Оскільки заборгованість по аліментам за період з січня 2018 року по липень 2018 року включно була перерахована державним виконавцем 08 жовтня 2018 року, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037- VIII та на виконання ухвали суду від 19 вересня 2018 року і становила 1 263,53 грн. та сплачена боржником 01 листопада 2018 року, суд, в даному випадку, не вбачає винних дій боржника щодо ухилення від сплати аліментів за вказаний період.

Судом встановлено, що заборгованість по аліментам за період з 12 січня 2018 року по 30 червня 2018 року в сумі 2 704,49 грн. була виплачена боржником 28 листопада 2018 року, тобто з порушенням строків, встановлених законодавством. Незгода боржника з розрахунком заборгованості по аліментам, зробленим державним виконавцем 17.07.2018 року та доведена до відома відповідача по справі, не звільняє останнього від обов`язку щодо своєчасної сплати такої заборгованості.

Неустойка за період з 12 січня 2018 року по 28 листопада 2018 року , згідно наданих довідок - розрахунків, становить:

(1 873,06-700,02) х 1 % х 321) + (1 244,25 х 1 % х 301) + (93,65х1% х 242)+ ( 193,55 х 1 % х 240)=8 201,79 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове заявлення позову та стягнув з відповідача на користь позивача неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі заборгованості 8 201,79 грн.

Разом з тим, повністю погодитись з рішенням суду неможливо, доводи апеляційної скарги є обґрунтовані та апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як передбачено ч.1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.Частина перша статті 196 в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017\

Суд першої інстанції правильно визначив розмір заборгованості, виниклої з вини відповідача у період з 12 січня 2018 року по 28 листопада 2018 року , який згідно наданих довідок - розрахунків, становить:

(1 873,06 грн.-700,02 грн.) + 1 244,25 грн. + 93,65 грн. + 193,55 грн.=2 704,49 грн.

Сторони не оспорюють розмір заборгованості, виниклої в період з 12 січня 2018 року по 28 листопада 2018 року та правильність методики розрахунку неустойки, застосованої судом першої інстанції.

В мотивувальній частині суд першої інстанції правильно дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за прострочення сплати аліментів в розмірі заборгованості, але помилково зазначив цей розмір «8 201,79 грн», який фактично складає 2 704,49 грн., що відповідно до обмежень, передбачених ч.1 ст.196 СК України, складає не більше 100 відсотків заборгованості. Саме цей розмір неустойки (пені) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

За таких обставин рішення суду слід змінити, зменшити розмір стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 8 201,79 грн. до 2 704,49 грн., задовольнивши апеляційну скаргу відповідача.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, то з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір в сумі 78,03 грн. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог), із розрахунку: 2 704,49 грн. - розмір задоволених вимог помножений на 768,40 грн. - розмір судового збору, що підлягав оплаті при поданні позову, поділений на 26 630,80 грн. - розмір заявлених позовних вимог.

Від сплати судового збору за подачу позову ОСОБА_2 звільнений на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (з наступними змінами і доповненнями).

За приписами ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини 10 статті 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

При подачі апеляційної скарги відповідачем сплачено судовий збір у розмірі 1 152,60 грн. (а.с. 128).

З урахуванням задоволення апеляційної скарги відповідача, з держави на користь відповідача підлягає відшкодуванню судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 1 152,60 грн.

Враховуючи, що з відповідача на користь держави підлягає сплаті судовий збір у розмірі 78,03 грн. у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, а відповідачу за рахунок держави підлягає відшкодуванню судовий збір у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 1 152,60 грн., то відповідачу за рахунок держави підлягає відшкодуванню різниця у компенсації судових витрат у загальній сумі 1 074,57 грн. (1 152,60 грн. - 78,03 грн.).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09 липня 2019 року в частині стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та судового збору змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , неустойку ( пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 2 704 (дві тисячі сімсот чотири) гривни 49 копійок.

Компенсувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за рахунок держави судовий збір в розмірі 1 074 (одна тисяча сімдесят чотири) гривні 57 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено та долучено до матеріалів цивільної справи 15 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя Будулуца М.С.

Судді: Никифоряк Л.П.

Халаджи О.В.