Справа 556/381/19
Номер провадження 2/556/185/2019
У Х В А Л А

Іменем України

07.10.2019 року Володимирецький районний суд Рівненської області в особі судді Поровського В.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Головного управління Національної поліції в Рівненській області до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної в наслідок ДТП,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Володимирецького районного суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом Головного управління Національної поліції в Рівненській області до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної в наслідок ДТП.

Представником відповідача Печончиком ОСОБА_2 .В. в судовому засіданні заявлено відвід головуючому судді Поровському В.А. з підстав того, що головуючим суддею з`ясовувалось питання, чи бажають сторони по справі укласти мирову угоду, а також пропонувалось провести повторно експертизу з визначення шкоди, заподіяної в наслідок ДТП, оскільки наявний в матеріалах справи висновок експертного дослідження від 27.12.2018 року №3.3-22/18 складений без попередження експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок експерта та відмову експерта без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків у суді чи під час провадження досудового слідства, тому є недопустимим доказом по справі.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2019 року в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_3 про відвід судді Поровського В.А. відмовлено.

Суд вважає, що заявлений представником відповідача відвід головуючому судді по справі Поровському В.А. завідомо безпідставний, оскільки у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника та його довірителя, підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, які суперечать ЦПК України. Представник відповідача зазначає підставами для відводу обставини, які мають бути встановлені в судовому засіданні, а також вирішення питання, щодо проведення повторної експертизи, що не суперечить ст.12 ЦПК України, згідно ст.102, 103, 113 ЦПК України.

Безпідставність заявленого відводу стверджується ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 03.10.2019 року, якою в задоволення заяви про відвід відмовлено.

Згідно п.1 ч.2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин справи суд може визнати заявлення завідомо безпідставного відводу, зловживанням процесуальними правами.

Частиною 4 ст. 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом

Згідно ст. 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст.144 ЦПК України, одним із заходів процесуального примусу є штраф.

Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству (п. 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України).

Нормами діючого ЦПК України забороняється зловживання правами, а представник відповідача звертаючись із необґрунтованою заявою про відвід головуючого судді не надає можливість суду вирішити по суті позов, затягує судовий розгляд справи та намагається шантажувати суддю, а тому суд вважає, що позивач зловживає своїми процесуальними правами та у зв`язку із зазначеним суд вважає за необхідне застосувати до представника відповідача заходи процесуального примусу.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про необхідність застосування до представника відповідача заходу процесуального примусу у виді накладення штрафу у розмірі трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.36, 39, 40, 43, 44, 126, 143, 144, 148 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Стягнути з представника відповідача Печочника Олександра ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , штраф, як захід процесуального примусу в розмірі 3 (трьох) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 5763 (п`ять тисяч сімсот шістдесят три) грн. 00 коп.

Відомості про стягувача: Державна судова адміністрація України, реквізити платежу: отримувач коштів: УК у Печер.р-ні/Печер.р-н.; код ЄДРПОУ: 38004897; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: 6007; код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Строк пред`явлення ухвали до виконання в частині стягнення штрафу протягом трьох місяців.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом.

Відповідно до ч.4 ст.44 ЦПК України попередити ОСОБА_3 про недопущення вчинення дій, які можуть бути розцінені як зловживання процесуальними правами та уважатися підставою для вжиття заходів процесуального примусу.

Ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.15.5, розділ XIII Перехідних положень, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Поровський В.А.