Справа № 584/598/18
Провадження № 2/584/53/19

16.05.2019 Путивльський районний суд Сумської області
у складі: головуючого - судді Данік Я.І.,
за участі: секретаря Худайкулової О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Cільськогосподарського споживчого кооперативу «Ярославна» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Троценко» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,
20 березня 2018 року позивач виявив бажання зареєструвати своє право оренди вказаної земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відповідно до вимог діючого на даний час законодавства, однак рішенням від 22 березня 2018 року державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_2 В. виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області йому було відмовлено у державній реєстрації права оренди на вказану земельну ділянку, оскільки державним реєстратором було встановлено наявність вже зареєстрованого права оренди цієї земельної ділянки з іншим правонабувачем (орендарем).
З метою з`ясування вказаних обставин позивачем було отримано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №122843756 від 4 травня 2018 року, з якої ССК «Ярославна» стало відомо, що право оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 , зареєстровано 7 вересня 2017 року за ФГ «Троценко» на підставі договору оренди землі від 5 вересня 2017 року.
У зв`язку з чим позивач просить визнати недійсним договір оренди землі від 5 вересня 2017 року, укладений ОСОБА_1 та ФГ «Троценко».
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги, справу просила розглядати у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с.80).
Відповідач ОСОБА_1 повторно в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, в силу ч.7 ст.128, ч.4 ст.130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце судового засідання (а.с.70,79).
Представник відповідача ФГ «Троценко» повторно в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, в силу ч.7 ст.128, ч.4 ст.130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце судового засідання (а.с.68,78).
Враховуючи зазначене, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у ній доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,4815 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , з цільовим призначенням - рілля, розташованої на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області, що підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , виданого 15 грудня 1999 року та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав Власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №122843756 від 4 травня 2018 року (а.с.10,12).
Згідно з актом визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 8 січня 2008 року та актом приймання-передачі земельної ділянки, що надається в оренду від 16 січня 2008 року, були визначені межі земельної ділянки, що розташована на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області і належать відповідачу ОСОБА_1 та проведена передача в оренду земельної ділянки площею 1,482 га на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області ССК «Ярославна» (а.с.8).
Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №40246477 від 22 березня 2018 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Анохіним С ОСОБА_3 В. виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області позивачеві було відмовлено у державній реєстрації іншого речового права - права оренди на земельну ділянку, що розташована на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області, кадастровий номер НОМЕР_1 , оскільки державним реєстратором було встановлено наявність вже зареєстрованого права оренди з іншим правонабувачем (орендарем) (а.с.11).
Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (згідно із частиною першою статті 125 ЗК України). Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону (частина п`ята статті 126 ЗК України).
Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 18 січня 2017 року при розгляді цивільної справи №6-2777цс16 відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов?язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Стаття 14 Закону України «Про оренду землі» визначає, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.
Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Форма Типового Договору оренди землі затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року №220.
Відповідно до ст.16 Закону України «Про оренду землі», укладання договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.
Статтею 17 Закону України «Про оренду землі», у редакції чинній на час укладання договору оренди між ССК «Ярославна» та ОСОБА_1 , визначено, що передача об`єктів оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання передачі.
За змістом статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі», у редакції, чинній на час виникнення договірних правовідносин між ССК «Ярославна» та ОСОБА_1 , договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.
Отже, відповідно до п.3 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 1 січня 2013 року «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» та інших законодавчих актів України» право оренди земельної ділянки, відповідно до вимог законодавства, підлягає державній реєстрації з 01 січня 2013 року, а до цієї дати державній реєстрації підлягали договори оренди земельних ділянок.
Крім того, згідно з ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону.
Відповідно до ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно з ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Отже договір оренди земельної ділянки був укладений між позивачем та ОСОБА_1 та набув чинності після його реєстрації відповідно до вимог ст.ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі», у редакції, що діяла на час його укладення. Таким чином договір оренди землі від 5 вересня 2017 року було укладено між ОСОБА_1 та ФГ «Троценко» в період дії договору оренди землі від 8 січня 2008 року, укладеного між ССК «Ярославна» та ОСОБА_1
У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що станом на дату укладення між ОСОБА_1 та ФГ «Троценко» договору оренди землі від 5 вересня 2017 року припинив свою дію укладений між ССК «Ярославна» та ОСОБА_1 договір оренди землі від 8 січня 2008 року.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням позову, в силу ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача 1762 грн. судового збору, по 881 грн. з кожного.
Керуючись ст.ст.12,13,81,141,263-265,280-282 ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуто Путивльським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
У разі невручення заочного рішення суду у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд шляхом подачі відповідної заяви протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання через Путивльський районний суд Сумської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя

Путивльського районного суду Я.І.Данік