ПОСТАНОВА

Іменем України

22 травня 2019 року м. Кропивницький

справа № 404/3287/18

провадження № 22-ц/4809/436/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів: Письменного О.А., Чельник О.І.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 листопада 2018 року, у складі головуючого Панфілової А.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування в особі Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького про позбавлення батьківських прав та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку зустрічей і спілкування з малолітньою дитиною, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування в особі Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького про позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначала, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , яка проживає разом з нею. З відповідачем не прожила однією сім`єю, але без реєстрації шлюбу. У період спільного проживання ОСОБА_1 не дбав про сім`ю, про дитину, матеріально не забезпечував ні її ні доньку,що призвело до фактичного розпаду сім`ї.

Відповідач добровільно не надає допомогу на утримання малолітньої доньки, рішення про стягнення з нього аліментів на утримання доньки не виконує і всіляко ухиляється від виконання даного рішення.

Вказувала, що відповідач свої обов`язки щодо виховання та розвитку дитини не виконує, не спілкується з дитиною, не переймається її життям, здоров`ям, не приймає участі у фізичному та духовному її розвитку, не цікавиться її навчанням та успіхами.

Малолітня донька ОСОБА_3 перебуває на повному матеріальному утриманні позивача, лише вона займається вихованням доньки, контролює її навчання в школі, дбає про її здоров`я, фізичний, духовний розвиток та емоційний стан.

Вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав щодо доньки ОСОБА_3 буде лише в інтересах дитини.

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про встановлення порядку зустрічей і спілкування з малолітньою дитиною. Вказував, що не має можливості спілкуватися з донькою ОСОБА_3 без попередньої згоди відповідача ОСОБА_2 , якої вона не дає. Зазначив, що ніколи від виконання батьківських обов`язків свідомо не відмовлявся.

В уточненнях до зустрічного позову ОСОБА_1 просив встановити йому порядок зустрічей і спілкування з малолітньою донькою - ОСОБА_3 , зокрема:

періодичні побачення на території школи у робочі дні до 2 разів на місяць під час занять (з правом відвідування уроків у класі, де навчається дочка), а також безпосередньо після закінчення шкільних занять;

відвідування дитиною місця мого проживання - до 2 разів на місяць тривалістю до 2 діб підряд цілодобово у II та IV календарні вихідні дні місяця, зокрема, починаючи з 18-ї години п`ятниці і до 16-ї години неділі;

можливість спільного відпочинку - не менше 2 разів на рік тривалістю до 7 діб підряд цілодобово під час зимових канікул у школі (у період з 01 січня до 07 січня поточного року) та до 30 діб підряд цілодобово під час літніх канікул у школі (у період з 01 липня до 25 серпня поточного року з урахуванням графіку відпусток).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 листопада 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено повністю. Позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про встановлення порядку зустрічей і спілкування з малолітньою дитиною відмовлено у повному обсязі.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відповідач оскаржив в апеляційному порядку вказане рішення суду та вважає, що воно ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, врегульованого чинним законодавством України, а також порушенням його права на справедливий та неупереджений розгляд справи безстороннім судом. Просить рішення суду скасувати з відмовою у задоволенні позову ОСОБА_2 , та із задоволенням його позовних вимог за зустрічним позовом.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначав, що після народження дочки ОСОБА_3 він не вчиняв щодо неї ніяких дій, які згідно з нормами ч.ч.1, 4 статті 164 Сімейного кодексу України давали б правові підстави для позбавлення його батьківських прав.

Вказував, що сплачувати аліменти на утримання доньки, у повному обсязі, він не мав можливості з поважних причин, оскільки у нього відсутнє у м. Кропивницькому постійне місце роботи та відсутній достатній рівень заробітної плати, але зазначає, що сплачував кошти на утримання доньки частково. Крім того, у нього є ще одна малолітня дитина - син ОСОБА_9 , на утримання якого також повинен сплачувати аліменти.

Вважає, що позовна вимога про позбавлення його батьківських прав є необґрунтованою та не підтверджена належними та допустимим доказами.

Не погоджується із доводами позивача, що він нібито завдавав їй тілесних ушкоджень і посилається на те, що даний факт є недоведеним.

Також не згоден із висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні його позовних вимог щодо встановлення порядку зустрічей і спілкування з малолітньою дитиною.

Вважає, що посилання на доводи органу опіки та піклування Міської ради щодо повної втрати родинних зв`язків між ним та дитиною є необгрунтованими та суб`єктивними, а докази такого твердження відсутні.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу без задоволення. Вказує, що з 2011 року відповідач жодним чином не піклувався про фізичний та духовний розвиток дитини, не виявляв інтересу до її внутрішнього світу, матеріальної допомоги не надавав. Дитина не знає хто такий ОСОБА_1 і не знає його родичів і взагалі ніколи не спілкувалася з ним і не бачила його. Зазначила, що після народження доньки відповідач створив собі іншу сім`ю та зареєстрував шлюб і лише з 2018 року став цікавитися життям доньки, коли стало відомо, що вона звернулася із позовом про позбавлення його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3. Вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки не зашкодить їй, а буде лише на користь, оскільки він для неї чужа людина.

Крім того, зазначала, що відповідач в 2011 році завдав їй тілесних ушкоджень та вказала, що у відповідача присутній фактор насилля, примусового спілкування з дитиною, що є неприпустимим.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, пояснення позивача та її представника, які просили відмовить у задоволенні скарги, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про відмову у задоволенні апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи позов про позбавлення батьківських прав відповідача суд першої інстанції взяв до уваги інтереси малолітньої дитини, які є пріоритетом при розгляді даного спору та наявність вини у невиконанні батьківських обов`язків по відношенню до доньки.

Щодо зустрічного позову суд першої інстанції дійшов висновку, що він є безпідставним і не підлягає задоволенню, оскільки відповідачем не доведено належними доказами, що позивач дійсно чинила перешкоди у спілкуванні відповідачу з донькою.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам виходячи з наступного.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 7),батьками дитини записані ОСОБА_2 та

ОСОБА_1 проживає із матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою квартального комітету №8 Подільського району м. Кропивницького від 16.05.2018р. №115 (а. с. 8).

З виконавчого листа виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда вбачається, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 жовтня 2011р. з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян відповідного віку, починаючи з 20.09.2011р. і до виповнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року (том 1 а.с. 9).

Відповідач має заборгованість по аліментам в розмірі 61982,50грн. станом на 01.05.2018р. , що підтверджуються розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 16.05.2018р. , наданим Фортечним ВДВС міста Кропивницький ГТ УЮ в Кіровоградській області (том 1 а.с. 11).

Встановлено, що малолітня донька ОСОБА_3 знаходиться на повному утриманні позивача .

Позивач, як мати, займається вихованням доньки, контролює її навчання в школі, дбає про її здоров`я, фізичний, духовний розвиток та емоційний стан, піклується про неї.

Згідно довідки дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №70 «Оленка» комбінованого типу Управління освіти міської ради міста Кропивницький від 11,05.208р. №9, згідно із якою ОСОБА_3 була вихованкою даного закладу по серпень 2016 року. За час пербування дитини у закладі вона характеризується виключно позитивно, її батько жодного разу у закладі не з`являвся (том 1 а.с. 13).

З Довідки Кіровоградської обласної спеціалізованої дитячо-юнацької спортивної школи олімпійського резерву «Надія» від 03.05.2018р. №86 вбачається, що ОСОБА_3 з 2014 року є вихованцем даної школи, характеризується позитивно, дитиною опікуються лише її мати та бабуся, а її батько жодного разу у даній школі не з`являвся( том 1 а.с. 14).

Характеристику учениці іноземної мови, виданої ФОП ОСОБА_12 від 16.05.2018р. згідно із якою ОСОБА_3 навчається на курсах англійської мови з 2016- 2017 навчального року, характеризується дитина позитивно, на заняття приходить лише в супроводі матері та бабусі.

В матеріалах справи відсутні будь - які докази, що відповідач дійсно цікавився життям своєї дитини.

Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За змістом ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Суд першої інстанції правильно вказує, що позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідач як до суду першої так і апеляційної інстанції не надав доказів того, що позивач перешкоджала спілкуванню його з донькою. Відсутні будь - які докази, що відповідач вчиняв будь-які дії стосовно надання йому можливості спілкуватися з дитино.

ОСОБА_1 лише 07.06.2018 року звернувся до служби у справах дітей Виконавчого комітету Міської ради щодо визначення зустрічей і спілкування з донькою ОСОБА_3 .

Тобто, таке звернення відбулося лише після звернення ОСОБА_2 із позовом до суду про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 (том 1 а.с. 122).

Службою повідомлено, що у зв`язку з тим, що дитина не бачила давно батька прийнято рішення про рекомендування батькам дитини звернутися до психолога та повернутися до питання визначення зустрічей після висновку психолога.

З довідки виданої на запит ОСОБА_2 практичним психологом ОСОБА_13 03.10.2018 року було проведено консультацію із дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою встановлення психологічного стану дитини та її відношення до батьків.

З даної довідки вбачається, що дитина не має мотивації на встановлення родинних зв`язків із батьком, оскільки вона його не знає (том 1 а.с. 137).

Відповідач не укладав з позивачем письмового договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків відносно доньки, оскільки проживає окремо від дитини, а також не звертався до суду щодо вирішення спору щодо участі у вихованні дитини і лише після звернення позивача з позовом до суду про позбавлення його батьківських прав він звернувся до відповідної служби із заявою про встановлення йому зустрічей з дитиною.

Згідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитини повної загальної середньої освіти; готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Судом першої інстанції правильно застосовано норми сімейного законодавства, статтю 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року та дійшов правильного висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а тому висновок суду про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 є обгрунтованим.

Висновок суду про відмову у задоволенні зустрічного позову щодо встановлення порядку зустрічей і спілкування з малолітньою донькою ОСОБА_3 є обгрунтованим, оскільки відповідачем не надано доказів, які б підтвердили його участь у житті дитини та у її вихованні.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

27.05.2019 року - складено постанову.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Судді: О.А. Письменний

О.І. Чельник