У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" жовтня 2019 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Якуша Н.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Військово-юридичний інститут Національного юридичного Університету імені Ярослава Мудрого, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

30.08.2019 року до Київського районного суду м. Харкова звернувся заявник з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт проходження ОСОБА_1 військової служби у Збройних силах України в період навчання з 31.07.2004 по 13.06.2009 у якості слухача військово-юридичного факультету №6 державного ВНЗу ІV рівня акредитації Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого, а також факту наявності військової вислуги під час навчання у період з 31.07.2004 по 13.06.2009 р.

02.09.2019 року справа надійшла в провадження судді, про що свідчить запис у контрольному журналі судових справ та інших матеріалів, переданих до розгляду судді.

Ухвалою судді від 02 вересня 2019 року заява ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Зазначену ухвалу суду отримано заявником 12 вересня 2019 року, про що свідчить власноручна розписка про отримання копії ухвали суду, долучена до матеріалів справи.

Так, Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124), а статтею 18 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон № 2453-VI) визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» та у рішенні від 30 травня 2013 року» Наталія Михайленко проти України» зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Вивчивши заяву, суддя прийшов до висновку, що вона була подана з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Так, в порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, заява не містила відомостей про місцезнаходження сторони по справі, а саме заінтересованої особи, її адреси, відомих номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Також відповідно до вимог п.п. 7, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач (заявник) повинен надати суду відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; письмово підтвердити про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Вказані вимоги Закону заявником дотримані не були.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач (заявник) зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.ч. 1-5 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

З переліку доданих до заяви копії документів не вбачалось, які з них заявник має в оригіналі.

Крім того, надані додатки до позовної заяви копії документів не містили підпису заявника або уповноваженого представника із зазначенням дати засвідчення.

Також, суддя вважав, що посилання заявника в своїй заяві на те, що він не може встановити цей факт у іншому порядку, окрім судового не може вважатися метою встановлення факту, як і не може вважатися метою посилання заявника на те, що від встановлення цього факту залежить визнання самого факту проходження ним військової служби у Збройних Силах України та перерахунок вислуги років військової служби, оскільки заявник не зазначає саме для чого необхідно встановити цей факт та орган, який не визнає ці обставини.

У зв`язку з тим суддя наголошував, що без зазначення мети, що є обов`язковим елементом заяви про встановлення факту відповідно до ст. 318 ЦПК України, не можливо вирішити питання чи вбачається у заяві спір про право та визначити коло зацікавлених осіб та обсяг доказів, які мають значення для вирішення справи.

У встановлений суддею строк заявник ОСОБА_1 не виконав вимоги ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, не усунув зазначені в ухвалі суду недоліки.

При цьому суддя зазначає, що заявнику надавався достатній час для направлення квитанції про сплату судового збору навіть поштовим відправленням.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач у встановлений судом строк не виконає всі перелічені в статтях 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України вимоги, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Військово-юридичний інститут Національного юридичного Університету імені Ярослава Мудрого, про встановлення факту, що має юридичне значення - вважати неподаною та повернути заяникові.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення позивачу даної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана 09.10.2019 року.

Суддя: