Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Юдицьким К.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 16 квітня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем укладено договір у вигляді заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу № НОМЕР_1 , відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 1500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 30,00 % річних. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Згідно розрахунку заборгованості станом на 01 березня 2018 року заборгованість відповідача перед банком становить 4603,99 грн., що складається із загальної суми заборгованості за кредитом у розмірі 3595,75 грн., загальної суми заборгованості по процентам у розмірі 798,75 грн., пені за прострочену заборгованість у розмірі 158,48 грн., комісії за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 12,00 грн., інфляційних втрат у розмірі 22,07 грн. та трьох процентів річних у загальному розмірі 16,71 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 01 березня 2018 року у розмірі 4603,99 грн., а також витрати зі сплати судового збору.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомила.

Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - «інші підстави».

Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно ч.1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності позивача та відповідача в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

16 квітня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем укладено договір у вигляді заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу № НОМЕР_1 , відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 1500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 30,00 % річних (а.с. 5-7, 8, 53-57).

Згідно розрахунку заборгованості за договором договір у вигляді заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу № НОМЕР_1 від 16 квітня 2016 року заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 01 березня 2018 року становить у розмірі 4603,99 грн., що складається із загальної суми заборгованості за кредитом у розмірі 3595,75 грн., загальної суми заборгованості по процентам у розмірі 798,75 грн., пені за прострочену заборгованість у розмірі 158,48 грн., комісії за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 12,00 грн., інфляційних втрат у розмірі 22,07 грн. та трьох процентів річних у загальному розмірі 16,71 грн. (а.с. 18-19, 20).

Позивач просить про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 3595,75 грн.

Частиною 2 статті 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. В силу ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із пунктом 6.3 Кредитного договору, Кредит надається в загальному розмірі 1500,00 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. на строк до 21 квітня 2016 року.

Згідно ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Як вбачається з досліджених доказів, умови договору позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором строки кредит не погашений.

Будь-яких доказів на спростування наданого Позивачем розрахунку заборгованості Відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов кредитного договору.

Тому підлягає стягненню з відповідача заборгованість по кредиту у розмірі 3595,75 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по процентам за користування кредитними коштами у розмірі 798,75 грн.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).

У відповідності до повідомлення про умови кредитування за користування Кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 30,00 % процентів річних.

Судом перевірено розрахунок відсотків за несвоєчасне погашення кредиту та встановлено, що розрахунок зроблено з урахуванням умов кредитного договору: загальна заборгованість по відсоткам становить у розмірі 798,75 грн.

Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення пені за несвоєчасну сплату кредиту та процентів у розмірі 158,48 грн. та комісії за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 12,00 грн.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Відповідно до пункту 6.8. заяви-приєднання до договору комплексного банківського обслуговування за несвоєчасну сплату обов`язкового щомісячного платежу в строки, визначені цією заявою, Клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у відповідний період прострочення платежу, від простроченої суми за кожен день прострочення.

Судом перевірено розрахунок пені за несвоєчасне погашення кредиту, а також відсотків та встановлено, що розрахунок зроблено з урахуванням умов кредитного договору: пеня за несвоєчасну сплату кредиту та процентів становить у загальному розмірі 158,48 грн.

Також, судом перевірено розрахунок комісії за розрахунково-касове обслуговування та встановлено, що розрахунок зроблено з урахуванням умов кредитного договору: комісія за розрахунково-касове обслуговування становить у розмірі 12,00 грн.

Крім того позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 22,07 грн. та три відсотки річних у розмірі 16,71 грн.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України). За змістом частини другої до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно аналізу практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр».

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

На відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення.

Однак позивачем не надано детального розрахунку суми інфляційних втрат та трьох відсотків річних від прострочених сум заборгованості за кредитом, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тому за встановлених обставин позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 22,07 грн. та трьох процентів річних у розмірі 16,71 грн. задоволенню не підлягають.

З урахуванням викладеного позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню частково: стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», , адреса: 01001, вул. Володимирська, 27, м. Київ, заборгованість за кредитним договором № б/н від 16 квітня 2016 року станом на 01 березня 2018 року у розмірі 4564 (чотири тисячі п`ятсот шістдесят чотири) грн. 98 коп., що складається із загальної суми заборгованості за кредитом у розмірі 3595,75 грн., загальної суми заборгованості по процентам у розмірі 798,75 грн., пені за прострочену заборгованість у розмірі 158,48 грн. та комісії за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 12,00 грн. В решті позовних вимог відмовити.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп., відповідно до Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру виходячи з такого розрахунку.

Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 4564,98 грн., а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1744,38 грн. (4564,98 грн. х 100% : 4603,99 грн. = 99 % х 1762,00 грн.).

Керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 549, 610, 611, 612, 625, 626, 627, 628, 629, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 128,131, 133, 141, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», , адреса: 01001, вул. Володимирська, 27, м. Київ, заборгованість за кредитним договором № б/н від 16 квітня 2016 року станом на 01 березня 2018 року у розмірі 4564 (чотири тисячі п`ятсот шістдесят чотири) грн. 98 коп., що складається із загальної суми заборгованості за кредитом у розмірі 3595,75 грн., загальної суми заборгованості по процентам у розмірі 798,75 грн., пені за прострочену заборгованість у розмірі 158,48 грн. та комісії за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 12,00 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», , адреса: 01001, вул. Володимирська, 27, м. Київ, витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 744 (одна тисяча сімсот сорок чотири) грн. 38 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22 квітня 2019 року.

Суддя Н.Є.Арапіна