Постанова

Іменем України

25 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 607/12368/16-ц

провадження № 61-20238св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Кузнєцова В. О.,

суддів: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України»,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 січня 2017 року у складі судді Позняка В. М. та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 02 березня 2017 року у складі колегії суддів: Ходоровського М. В., Фащевської Н. Є., Щавурської Н. Б.,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просило стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у розмірі 17 582 грн 77 коп., яка складається з: 5 756 грн 43 коп. - технічного овердрафту (заборгованості) за картковим рахунком, 3 545 грн 97 коп. - нарахованих відсотків по овердрафту, 2 619 грн 82 коп. - пені по несплаченому овердрафту та 5 660 грн 55 коп. - пені за технічну заборгованість (відсотки).

Позов мотивовано тим, що 27 жовтня 2014 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_2 укладено договір про відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 .

Позивач вказував про виконання ним взятих на себе зобов`язань перед відповідачем (відкриття карткового рахунку для проведення операцій, видача картки клієнту, надання йомі інших банківських послуг тощо).

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 не здійснив своєчасного погашення виниклої заборгованості, ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» просило задовольнити позовні вимоги.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 січня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в місті Тернополі заборгованість по договору про відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 від 27 жовтня 2014 року в сумі 15 174 грн 02 коп., в тому числі 5 756 грн 43 коп. - заборгованості по овердрафту, 3 543 грн 97 коп. - нараховані та несплачені відсотки по овердрафту, 211 грн 07 коп. - пеня по несплаченому овердрафту до 01 грудня 2015 року, 5 660 грн 55 коп. - пеня за технічну заборгованість за період з 01 грудня 2015 року по 30 вересня 2016 року. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідач умови укладеного між сторонами договору про відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 15 174 грн 02 коп., яка підлягає стягненню у судовому порядку.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 02 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 січня 2017 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У квітні 2017 року ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього 5 660 грн 55 коп. за технічну заборгованість за період з 01 грудня 2015 року по 30 вересня 2016 року та в задоволенні цих позовних вимог відмовити, змінити розподіл судових витрат.

Предметом касаційного оскарження є лише судові рішення в частині вирішення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» пені за технічну заборгованість за період з 01 грудня 2015 року по 30 вересня 2016 року у розмірі 5 660 грн 55 коп., а тому в іншій частині рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 січня 2017 року та ухвала апеляційного суду Тернопільської області від 02 березня 2017 року на предмет законності та обґрунтованості судом касаційної інстанції відповідно до статті 400 ЦПК України не перевіряються.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не взято до уваги того, що будь-якої іншої відповідальності позивача за несвоєчасне виконання ним зобов`язань щодо сплати овердрафту та відсотків за ним, у інший спосіб, ніж передбачено умовами договору, не передбачено. Зміни та доповнення до договору можуть бути внесені лише у письмовій формі, шляхом укладення додаткових угод, проте суди попередніх інстанцій не врахували відсутність жодних змін до укладеного між сторонами договору про відкриття карткового рахунку. ОСОБА_2 вказував, що Умови та тарифи обслуговування карткового рахунка, якими встановлено розмір пені за прострочення погашення технічної заборгованості за ставкою 73 %, ним не підписувались.

Заперечення на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції не подано

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано цивільну справу № 607/12368/16-ц з суду першої інстанції.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року вказана справа передана до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 11 вересня 2019 року справу за позовом ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по договору про відкриття карткового рахунку призначено до розгляду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 27 жовтня 2014 року між ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» та ОСОБА_2 укладено договір про відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 .

Відповідно до пункту 2.1 договору банк відкриває клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 , проводить за цим рахунком операції, визначені положенням чинного законодавства України, нормативними документами банку та цим договором, видає клієнту картку, а також надає інші банківські послуги, а клієнт зобов`язується оплачувати банківські послуги на умовах визначених цим договором, у тому числі згідно Умовами та тарифами обслуговування карткового рахунка.

Підпунктом 1.1.21 договору встановлено, що овердрафт - короткостроковий кредит, що надається банком клієнту у разі, якщо сума операцій за картковим рахунком перевищує розмір витратної суми (зокрема, у випадках, коли операція здійснюється без авторизації, коли розрахунки за операцією виконуються у валюті, відмінній від валюти карткового рахунка тощо.) Розмір овердрафту складає різницю між сумою відповідної операції за картковим рахунком та розміром витратної суми.

Відповідно до пункту 3.3. договору умови та тарифи обслуговування карткового рахунка можуть бути змінені за згодою сторін. Відповідне погодження змін умов та тарифів обслуговування карткового рахунка здійснюється шляхом повідомлення банком клієнта про внесення таких змін (включення відповідної інформації у виписку за картковим рахунком не пізніше ніж за 30 календарних днів до дня введення в дію таких змін вважається належним повідомленням клієнта). При цьому, зміни вважаються погодженими клієнтом, якщо він не повернув усі картки банку до дня введення в дію зазначених змін.

Підпунктом 4.2.13 договору передбачено обов`язок клієнта сплачувати банку суми всіх операцій, комісійної винагороди, штрафних санкцій та інших платежів, які стали наслідком або виникли у зв`язку з використанням основної картки та додаткових карток, на умовах цього договору, у тому числі згідно з умовами та тарифами обслуговування карткового рахунка.

ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» відкрив ОСОБА_2 картковий рахунок для проведення операцій, видав відповідачу картку та надавав інші банківські послуги по вищевказаному рахунку.

ОСОБА_2 умови договору належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 30 вересня 2016 року заборгованість відповідача перед ПАТ «Укрексімбанк» становить 15 174 грн 02 коп., з яких: 5 756 грн 43 коп. - технічний овердрафт (заборгованість) за картковим рахунком, 3 545 грн 97 коп. - нараховані відсотки по овердрафту, 2 619 грн 82 коп. - пеня по несплаченому овердрафту та 5 660 грн 55 коп. - пеня за технічну заборгованість (відсотки).

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору неустойка поділяється на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Банк, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості, окрім заборгованості за картковим рахунком, просив стягнути заборгованість за відсотками, а також пеню по несплаченому овердрафту та пеню за технічну заборгованість.

На підтвердження розрахунку пені за технічну заборгованість ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» надало редакцію Умов та тарифів обслуговування карткового рахунку, які не підписані ОСОБА_2 , у пункті 13 яких встановлено пеню за прострочення погашення технічної заборгованості у розмірі 73 % річних.

Суди попередніх інстанцій, стягуючи з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» пеню за технічну заборгованість у розмірі 5 660 грн 55 коп., не врахували того, що Умови та Правила надання банківських послуг, які банк надав звертаючись до суду з цим позовом, не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину договору про відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 .

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (№14-131цс19).

Разом з цим, у матеріалах справи наявні Умови та Правила надання банківських послуг, які підписані позивачем, та які не містять відповідальності у вигляді пені за прострочення погашення технічної заборгованості.

Суди попередніх інстанцій вказаного не дослідили, у зв`язку з чим дійшли помилкового висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь банку пені за технічну заборгованість за період з 01 грудня 2015 року по 30 вересня 2016 року у розмірі 5 660 грн 55 коп., а тому рішення суду першої інстанції у цій частині та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позові в цій частині позовних вимог.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що у справі в частині вирішення позову про стягнення пені за технічну заборгованість за період з 01 грудня 2015 року по 30 вересня 2016 року у розмірі 5 660 грн 55 коп. не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» пені за технічну заборгованість у розмірі 5 660 грн 55 коп., та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпунктів «б» та «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Таким чином, з ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції у сумі 1 653 грн 60 коп.

Керуючись статтями 400, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргуОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 січня 2017 року в частині вирішення позовних вимог публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення пені за технічну заборгованість за період з 01 грудня 2015 року по 30 вересня 2016 року у розмірі 5 660 грн 55 коп. та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 02 березня 2017 року скасувати.

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення пені за технічну заборгованість за період з 01 грудня 2015 року по 30 вересня 2016 року у розмірі 5 660 грн 55 коп. відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 653 грн 60 коп.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. О. Кузнєцов

Судді : В. С. Жданова

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук