ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1464/19 Справа № 205/1938/18 Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д.В. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 липня 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Автоскладальний завод № 2» Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Хюндай мотор Україна», про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2018 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що він придбав у ДП «Автоскладальний завод № 2» ПАТ «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» (далі - Відповідач) автомобіль «HYUNDAI SANTA FE», вартістю 337 000 грн.

22 серпня 2011 року йому відповідно до акту приймання - передачі автомобіля, відповідачем було передано новий автомобіль, разом із довідкою - рахунком № 935301, та сервісною книжкою. Всі регламентні технічні обслуговування автомобіля відбувались на станції офісного дилера «HYUNDAI» в м.Дніпрі ПП «АЕЛІТА».

Після закінчення встановленого виробником гарантійного строку експлуатації транспортного засобу, у автомобіля почали проявлятися певні недоліки, що і стало причиною відвідування сервісної станції офіційного дилера «HYUNDAI» в м.Дніпрі. Під час діагностики автомобіля, 20 квітня 2017 року, на сервісній станції ПП «АЕЛІТА» були виявлені певні недоліки та було рекомендовано: замінити передній правий амортизатор та замінити ручку водійської двері. Вирішивши скористатися своїм правом на безоплатне усунення недоліків автомобіля після закінчення гарантійного строку на підставі ч. 10 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», він звернувся письмово до відповідача, однак, відповіді на своє звернення не отримав. У зв'язку із чим, був вимушений за власні кошти замінити передній правий амортизатор, витративши 3 932 грн. Щодо вартості заміни ручки, відповідно до рахунку на оплату № 1640 від 05 липня 2017 року, вартість останньої складає 4 908 грн, однак такий недолік позивачем самостійно усунуто не було через брак грошових коштів.

У зв'язку із вищевикладеним, позивач просив суд стягнути з ДП «Автоскладальний завод № 2» ПАТ «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» на його користь вартість заміни амортизатора у розмірі 3 932 грн, а також, зобов'язати відповідача усунути недолік в автомобілі, а саме: недолік виявлений в ручці відкривання передньої лівої двері, шляхом її заміни на аналогічну протягом 14 днів.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову, оскільки несправність належного позивачу автомобіля підпадала під гарантійний випадок, що підлягав усуненню відповідачем безоплатно, а тому наявні правові підстави для стягнення коштів, сплачених за ремонт автомобіля.

07 грудня 2018 року відповідачем подано у порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, відзив на апеляційну скаргу позивача, який мотивовано тим, що судом першої інстанції не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскаржуване судове рішення є законним і обґрунтованим, оскільки виробник забезпечує належну роботу продукції, в тому числі і комплектуючих виробів протягом гарантійного строку встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 серпня 2011 року між позивачем - ОСОБА_1, як покупцем, та відповідачем - ДП «Автоскладальний завод № 2» ПАТ «Автомобільна компанія «Богдан Моторс», як продавцем, було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу - автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», кузов № НОМЕР_1. Вказаний договір було оформлено у спосіб видачі довідки - рахунку № 935301 серія КІМ від 22 серпня 2011 року (а.с.4).

Передача майна відповідачем позивачеві підтверджується актом приймання - передачі автомобіля від 22 серпня 2011 року (а.с.4).

Виконання позивачем, як покупцем, свого обов'язку сплатити за товар обумовлену грошову суму у повному обсязі підтверджується відповідними квитанціями: № 27 від 19 серпня 2011 року на суму 302 000 грн. та № 20971309 від 16 серпня 2011 року на суму 35 000 грн. (а.с.3).

Між сторонами виник цивільно-правовий спір стосовно необхідності усунення недоліків (надання грошової компенсації за їх усунення) поза межами гарантійного строку експлуатації автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», кузов № НОМЕР_1 у вигляді заміни амортизатора на суму 3 932 (три тисячі дев'ятсот тридцять дві) грн. 00 коп., та усунення недоліка у ручці відкривання передньої лівої двері.

Проте, суду не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обставини того, що вказані недоліки виникли з вини продавця, і до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. За загальним правилом ремонтом за рахунок продавця (виробника) не покриваються експлуатаційний знос відповідних деталей та природна зміна стану деталей, що виникають внаслідок виконання ними своїх функцій. Аналогічне застереження міститься й у сервісній книжці на автомобіль «HYUNDAI SANTA FE», кузов № НОМЕР_1 (а.с.97), яка за своїм характером є договором між позивачем та відповідачем з приводу гарантійних зобов'язань виробника, обов'язків власника транспортного засобу тощо (а.с.95). Відтак, виключно за допомогою належних та допустимих доказів можна встановити, що вказані недоліки виникли саме із вини виробника чи продавця, а не уявляють собою експлуатаційний знос відповідних деталей чи природну зміну стану таких деталей, що цілком, поза усіляким сумнівом, притаманно будь-якому транспортному засобу після 6,5 років його експлуатації.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст. ст. 655, 679 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги позивача про помилковість висновків суду першої інстанції про те, що виявлені недоліки у роботі автомобіля потребували гарантійного ремонту, а не регулювальних робіт, апеляційний суд вважає недоведеними, так як рекламаційний акт на підтвердження виявленого недоліку сторони не складали, для проведення ремонту транспортний засіб сервісному центру не передавався і продовжував використовуватися позивачем за призначенням.

Посилання заявника в апеляційній скарзі на те, що несправність автомобіля впливає на роботу транспортного засобу в цілому і робить неможливою його експлуатацію відхиляються, оскільки обставин, які б підтверджували невикористання позивачем автомобіля, в ході розгляду справи судом не встановлено, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові № 61-935св17 від 24 жовтня 2018 року.

Доводи апеляційної скарги про незастосування судом норм матеріального права з посиланням на положення п.14 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» у тому контексті, що саме відповідач повинен довести, що вказані недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання, були предметом розгляду у суді першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують.

Таким чином доводи, зазначені в апеляційній скарзі не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та зводяться до незгоди з ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий О.П.Варенко

Судді: О.В.Лаченкова

О.В.Свистунова