Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

Справа 303/3630/19

Провадження 2/303/1457/19

09 жовтня 2019 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Курах Л.В., за участю секретарі Багин Р.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Мукачівської міської ради про визнання в порядку спадкування прав забудовника,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача виконавчий комітет Мукачівської міської ради про визнання права забудовника щодо недобудованого будинку, надвірними спорудами та право оформлення права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Позов мотивовано тим, що 12.12.1990 року ОСОБА_2 було виділено земельну ділянку по АДРЕСА_1 , що стверджується рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради.

У подальшому їй було надано дозвіл на будівництво на Земельній ділянці житлового будинку, що підтверджується рішенням головного архітектора м.Мукачево №566 від 29.01.1991 року. На підставі даних рішень було виготовлено будівельний паспорт на будівництво житлового будинку та укладено Типовий договір №368 про передачу у безстрокове користування земельної ділянки площею 600 кв.м. для будівництва житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла залишивши заповіт, у зв`язку з чим після відкриття спадщини за нею має місце спадкування за заповітом. ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої матері за заповітом.

За час свого життя ОСОБА_2 збудувала житловий будинок на вказаній земельній ділянці, проте свідоцтво про право власності на нього не отримувала, а відтак і не зареєструвала це право власності.

Позивач зазначає, що, вказана обставина унеможливлює оформлення і видачу відповідного свідоцтва про право власності на спадкове майно, та реєстрацію за нею права власності на будинок в порядку спадкування. На підтвердження цьому додає до позовної заяви постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 грудня 2018 року.

На підставі наведеного, позивач просить суд визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 всі права та обов`язки забудовника на незавершений будівництвом житловий будинок АДРЕСА_1 , в тому числі право на введення об`єкта нерухомого майна в експлуатацію, право на отримання свідоцтва про право власності на об`єкт нерухомого майна та право на державну реєстрацію права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та право на оформлення права власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку розташованого за адресою в АДРЕСА_1

В судове засідання представник позивача та позивач не з`явилася повідомлялися належним чином про час і місце розгляду справи. Представником позивача, адвокатом Мушак К.М, до суду подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують та просять задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився подав заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо задоволення позовних вимог залишає на розсуд суду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради народних депутатів №227 від 18.12.1990 року, яким ОСОБА_2 надано земельну ділянку в АДРЕСА_1 для будівництва індивідуального житлового будинку, за проектом погодженим головним архітектором міста Мукачево. В подальшому отримано дозвіл № НОМЕР_1 , за яким проводились будівельні роботи.

Згідно типового договору №368 від 30.01.1991 року земельні ділянку надано в безстрокове користування. (а.с.17)

30.01.1991 року представником управління архітектури і містобудування м.Мукачево складено акт про виніс в натуру меж земельної ділянки. (а.с.16)

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 29.06.1989 року зроблено відповідний запис за №683, ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 .

Як вбачається із заповіту, складеного ОСОБА_3 .А. та посвідченого державним нотаріусом Мукачівської державної нотаріальної контори Закарпатської області 23 березня 2009 року, ОСОБА_2 заповіла належний їй на праві приватної власності будинок з земельною ділянкою АДРЕСА_2 НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Згідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

На підставі розгляду заяви позивача, приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу Новікова М.І. , винесла постанову від 24.12.2018 року №58/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видати свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння за адресою: в АДРЕСА_1 не видається можливим, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане домоволодіння.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 від 14.01.2019 року виданий на замовлення ОСОБА_1 , житловий будинок складається: житловий будинок загальною площею 246,2 кв.м., навіс, навіс, гараж, навіс, вбиральня, огорожа.

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначені у главі 24 ЦК України, зокрема із правочинів. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації - з моменту прийняття його до експлуатації; коли ж право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації - з моменту такої реєстрації.

Виходячи зі змісту ч.ч.1, 2 ст.331 ЦК України, ч.1 ст.182 ЦК України та Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого наказом МЮУ № 1844/5 від 14.12.2012р., право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об`єкта нерухомості, введення його в експлуатацію та реєстрації права власності.

Згідно з роз`ясненнями п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки, як забудовника,входять до складу спадщини. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе. Правильною визнано практику судів щодо визнання за спадкоємцем прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. Вказане узгоджується із правовою позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеною в інформаційному листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р.

Як роз`яснено в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, у тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема, на житловий будинок, іншу споруду.

За таких обставин оскільки ОСОБА_2 за життя не завершила будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 , не здала його в експлуатацію та не зареєструвала за собою право власності на житловий будинок, разом з тим, як забудовник, вона мала право вчиняти ці дії, а тому такі її права входять до складу спадщини, як такі, що не нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і підлягають спадкуванню, а відтак ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, має право на визнання за ним прав забудовника, а саме здачу його в експлуатацію та реєстрацію за собою права власності.

Відомості про наявність інших родичів, спадкоємців крім ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у матеріалах справи відсутні.

А тому з огляду на викладе суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Мукачівської міської ради про визнання в порядку спадкування прав забудовника - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , 09.11.2016 року всі права та обов`язки забудовника на незавершений будівництвом житловий будинок АДРЕСА_1 , в тому числі право на введення об`єкта нерухомого майна та право на державну реєстрацію права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та право на оформлення права власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за адресою в АДРЕСА_1 .

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційний розгляд справа.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5

Відповідач: Виконавчий комітет Мукачівської міської ради, 89600, м.Мукачево, пл..О.Духновича,2, ідентифікаційний код юридичної особи: код 04053843.

Повний текст складено 09 жовтня 2019 року.

Головуюча Курах Л.В.