Номер провадження: 22-ц/813/5668/19
Головуючий у першій інстанції Прийомова О.Ю.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Погорєлової С.О.,

суддів - Заїкіна А.П., Колеснікова Г.Я.,

розглянувши у порядку, передбаченому ст. 369 ЦПК України, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 квітня 2019 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Кушнір Ірина Валентинівна) про усунення особи від права на спадкування за законом, -

встановила:

У листопаді 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення особи від права на спадкування за законом, відповідно до якого просив суд усунути відповідача від права на спадкування за законом спадщини, відкритої внаслідок смерті її чоловіка та батька позивача - ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29 січня 2019 року до суду від відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі, у якій ОСОБА_2 зазначила, що у провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області (суддя Боярський О.О.) перебуває цивільна справа №495/8219/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частину майна.

Фактично, на думку заявника, у вищевказаній цивільній справі розглядається предмет спору щодо встановлення об`єму спадкового майна, на яке відповідач претендує, тому ОСОБА_2 вважала, що розгляд даної справи неможливий до розгляду судом справи щодо встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 квітня 2019 року заяву ОСОБА_2 було задоволено, зупинено провадження по цивільній справі №495/10354/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Білгород - Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Кушнір Ірина Валентинівна) про усунення особи від права на спадкування за законом, до набрання законної сили рішенням суду по цивільній справі №495/8219/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частину майна.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, а саме, на думку апелянта, судом першої інстанції не було враховано, що у даному випадку об`єктивної неможливості розгляду однієї справи без вирішення іншої не існує, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, постановляючи ухвалу про зупинення провадження, суд першої інстанції мотивував її тим, що від наслідку розгляду цивільної справи №495/8219/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частину майна, -залежить прийняття рішення у зазначеній цивільній справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 6 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зупиняє провадження у справі, лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв`язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов`язаний зі встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження. Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суду слід з`ясувати: як пов`язані справи, які розглядаються різними судами загальної юрисдикції та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

При цьому слід враховувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Між двома справами повинен існувати близький взаємозв`язок, який зазвичай проявляється у тому, що факти, які будуть встановлені в одній справі (яка розглядається), будуть мати преюдиційне значення у іншій справі (провадження у якій зупинене).

З матеріалів справи вбачається, що предметом позовних вимог у справі №495/8219/18 є:

- встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу з 04 лютого 2013 року по 28 березня 2018 року;

- визнання спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 транспортний засіб Mercedes-Benz Vito 115 CDI, 2008 року випуску, червоного кольору та земельну ділянку, площею 0,084 га, кадастровий номер :04:001:0516, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнання за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину: транспортного засобу Mercedes-Benz Vito 115 CDI, 2008 року випуску, червоного кольору та земельну ділянку, площею 0,084 га, кадастровий номер :04:001:0516, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

У той же час, предметом позову у справі, яка розглядається, є усунення ОСОБА_2 від права на спадкування за законом спадщини, відкритої внаслідок смерті її чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, колегія суддів доходить до висновку, що, оскільки у справі №495/8219/18 розглядається предмет спору щодо встановлення об`єму спадкового майна, на яке претендує відповідач, а у даній справі розглядається питання, чи є ОСОБА_2 спадкоємцем ОСОБА_4 (яке може вплинути на черговість прийняття спадщини), тобто питання, пов`язане з усуненням від спадкування, - предмети двох справ є взаємопов`язаними, у зв`язку із чим апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що розгляд даної справи не можливий до розгляду судом справи щодо встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 квітня 2019 року постановлено з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 30 вересня 2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін

Г.Я. Колесніков