Справа № 687/95/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"15" травня 2019 р. смт. Чемерівці

Чемеровецький районний суд

Хмельницької області

в складі головуючого судді Кулєбякіна В.О.,

за участю секретаря Литовченко В.К.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Чемерівці цивільну справу за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 08.10.2008 року між сторонами був укладений договір №б/н за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 2700 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», "Тарифами Банку" складає між ОСОБА_1 і банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідач взяті на себе зобов'язання виконувала неналежним чином, внаслідок чого станом на 30.11.2018 року її заборгованість перед банком становить 109912 грн. 98 коп., а саме: 5206 грн. 55 коп. заборгованість за кредитом; 104706 грн. 43 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом з 08.10.2008 року по 31.07.2018 року, тому позивач просить стягнути з відповідача заборгован ість в сумі 109912 грн. 98 коп. та судовий збір.

В судове засідання представник позивача не з'явився, подав клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач повторно не з'явилася в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надійшло.

У відповідності до ст.ст. 223, 280 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає можливим розглянути справу в порядку заочного розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 626, ч.1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ч.1 ст.634 ЦК України).

Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Із положень ст. 1055 ЦК України слідує, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

З матеріалів справи вбачається, що 08.10.2008 року відповідач звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» із анкетою - заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг

08.10.2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 2700 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до довідки про зміну кредитного ліміту, кредитний ліміт було збільшено 05.12.2011 року до 5000 грн., 18.03.2013 року до 5500 грн. .

АТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 уклали кредитний договір шляхом приєднання останньої до запропонованих позивачем Умов і Правил надання банківських послуг (далі - Умови і Правила), які разом із заявою від 08.10.2008 року, Пам'яткою клієнта і Тарифами становлять укладений між сторонами договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві.

Подавши АТ КБ «ПриватБанк» заяву, ОСОБА_1 приєдналася до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені останнім у стандартних формах Умовах і правилах надання банківських послуг, тарифах. Сторони підписали названі документи, які містять усі істотні умови кредитного договору. При цьому відповідач своїм підписом підтвердила, що вона ознайомилася та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування.

Отже, АТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору.

Відповідно до п. 3.1.1, 3.1.3 Умов і правил надання банківських послуг картка діє до останнього дня місяця, зазначеного на лицьовій стороні картки. Після закінчення строку дії відповідна картка продовжується на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим терміном дії).

Для здійснення грошових операцій за кредитним договором банк видав відповідачу кредитну картку № НОМЕР_2 зі строком її дії до травня 2010 року, кредитну картку № НОМЕР_3 зі строком її дії до квітня 2015 року.

Даний факт підтверджується банківською випискою по картковому рахунку, довідкою про видані кредитні картки.

Банк свої зобовязання перед позичальником за кредитним договором виконав в повному обсязі.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Аналіз положень ст. 614 ЦК України дає підстави для висновку, що, установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов'язання, чинне законодавство покладає на неї обов'язок довести відсутність своєї вини. Боржник звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли він доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов'язання.

Оцінивши в сукупності надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 отримала кредитні кошти, користувалася ними, однак не виконала своїх грошових зобов'язань за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого АТ КБ «ПриватБанк», заборгованість ОСОБА_1 по тілу кредиту станом на 30.11.2018 року становить 3788 грн. 84 коп., яку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача.

Враховуючи, що термін дії картки, а відповідно строк дії кредитного договору закінчився в квітні 2015 року і право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після визначеного договором строку кредитування (п. 54 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року № 444/9519/12), заборгованість по процентах за користування кредитними коштами за період з 08.10.2008 року по 30.04.2015 року, відповідно до наданого Позивачем розрахунку становить 1690 грн. 93 коп..

Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а саме з відповідача слід стягнути 5479 грн. 77 коп., з них: 3788 грн. 84 коп. - заборгованість за кредитом, 1690 грн. 93 коп. - заборгованість за процентами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 5479 грн. 77 коп., за таких обставин на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати в розмірі 95, 77 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 141, 258, 263, 273 ЦПК України, ст.ст. 526, 546, 549, 610, 611, 629, 1054 ЦК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1на користь акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 08.10.2008 року в розмірі 5479 грн. 77 коп..

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в сумі 95,77 грн..

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (р/р № НОМЕР_4 в АТ КБ «Приватбанк», МФО № 305299, ).

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, зареєстрована по АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Чемеровецького

районного суду Кулєбякін В.О.