Справа № 740/2733/19
Провадження № 2-з/740/9/19
УХВАЛА

10 жовтня 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Кононяко С.А.,

при розгляді заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 08 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено та накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належать ОСОБА_2 .

Після постановлення ухвали про накладення арешту судом з`ясовано, що заявником на підтвердження сплати судового збору наданий дублікат квитанції № 0.0..1 від 04 жовтня 2019 в сумі 384,20 грн.

При цьому, судом встановлено, що 07 жовтня 2019 заявником ОСОБА_1 подано до Ніжинського міськрайонного суду подібну заяву про забезпечення позову, до матеріалів якої приєднано дублікат квитанції № 0.0..1 від 04 жовтня 2019 в сумі 384,20 грн.

Порядок сплати судового збору, звільнення від сплати, об`єкти справляння, розмір судового збору встановлений Законом України «Про судовий збір».

Законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05.04.2001 року №2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Згідно ч.5 ст.151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З матеріалів заяви вбачається, що в додатку до заяви вказано квитанцію про сплату судового збору, але в матеріалах справи міститься дублікат квитанції № 0.0..1 від 04 жовтня 2019 про сплату судового збору у розмірі 384,20 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 на підтвердження сплати судового збору у розмірі 384,20 грн необхідно надати оригінал квитанції № 0.0..1 від 04 жовтня 2019 року з печаткою банківської установи та вказівкою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України або сплатити судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 384,20 грн з наданням суду оригіналу документу про сплату вказаного платежу.

Зважаючи на той факт, що заявником надано дублікат квитанції про сплату судового збору, який не є належним доказом такої оплати та не свідчить про єдине його використання, з метою усунення даного недоліку необхідно заявнику надати строк для його усунення шляхом надання оригіналу квитанції про сплату судового збору, інакше заходи забезпечення позову будуть скасовані судом з власної ініціативи на підставі ч.1 ст.158 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.151, 153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовуу цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу залишити без руху, надавши заявнику строк у пять днів з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків заяви.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Т.Г. Ковальова