Справа № 509/29/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Козирського Є.С.

при секретарі - Мочернюк В.В.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_5 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя -

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2019 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просив суд, розділити між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Ѕ частку садового будинку з господарчими будівлями та спорудами розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , СК, телевізор «Самсунг» вартістю 2000 грн, телевізор і домашній кінотеатр «Самсунг» вартістю 3000 грн, кухонні меблі вартістю 5000грн, комп`ютерний стіл вартістю 600 грн, спортивну стінку вартістю 500 грн, газонокосарку вартістю 1000 грн, пральну машину вартістю1000 грн, нетбук вартістю 2000 грн, магнітофон вартістю 400 грн, комп`ютер вартістю 1000 грн, принтер вартістю 500 грн, бігову доріжку вартістю 600 грн, мікрохвильову піч вартістю 800 грн, витяжку вартістю 400 грн, газову та духову плиту вартістю 1500 грн, два бойлери сумарною вартістю 3500 грн, та визнати за ними право власності на частку садового будинку з господарчими будівлями, спорудами та земельної ділянки. Провести розподіл судових витрат між сторонами.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 09 серпня 2008 року укладено шлюб. 14.11.2017 шлюб між сторонами був розірваний. За час шлюбу сторони за спільні кошти придбали: Ѕ частку садового будинку з господарчими будівлями та спорудами НОМЕР_6 загальною площею 108,1 кв.м. вартістю 32000 грн. й земельної ділянки, кадастровий номер :01:003:0446 вартістю 18000грн.. розташованих за адресою: АДРЕСА_4 , садовий кооператив, що підтверджується договором купівлі-продажу №1-466 від 29.04.2015 року, який перебуває у відповідача; телевізор «Samsung» вартістю 2000 грн.; телевізор і домашній кінотеатр «Samsung» вартістю 3000 грн; кухонна мебель вартістю 5000грн.; комп`ютерний стіль вартістю 600 грн.; спортивну стінку вартістю 500 грн.;газонокосарку вартістю 1000грн.; пральну машинку вартістю 1000грн.; нетбук вартістю 2000 грн.; магнітофон вартістю 400грн.; коп`ютер вартістю 1000 грн.; принтер вартістю 500 грн.; бігову доріжку вартістю 600грн.; мікрохвильову піч «Samsung» вартістю 800грн.; витяжку вартістю 400грн.; газову та духову плиту вартістю 1500 грн.; два бойлери сумарною вартістю 3500 грн. Загальна вартість спільного сумісного майна 73800 грн. Спальний гарнітур вартістю 7000 грн. під часу шлюбу позивачу подарували батьки, тому дане майно є його власністю відповідно до п.2 ч.1 ст. 57 СК України. Відомості про назву переліченого майна та його вартість зазначені орієнтовано та попередньо. Це пов`язано з тим, що відповідач проживає у будинку, а позивач з ним не спілкується, не має доступу до будинку, наведеного майна й відповідно документів, які перебувають у будинку та можуть підтверджувати зазначені обставини. Відповідач обіцяв розділити майно, нажите під час шлюбу добровільно, але на сьогодні він від цього відмовляється, у зв`язку з чим, позивач змушений звернутися до суду з відповідним позовом.

Не погоджуючись з позовними вимогами ОСОБА_2 , 05 квітня 2019 року відповідач ОСОБА_3 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 14.11.2017 року шлюб між ним та позивачкою був розірваний. У період шлюбу відповідач за власні кошти купив 1/2 частку садового будинку з господарчими будівлями та спорудами та земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:0446, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 ; позивач зазначає, що у період перебування у шлюбі ними було придбано майно: телевізор «Samsung» вартістю 2000 грн.; телевізор і домашній кінотеатр «Samsung» вартістю 3000 грн; кухонна мебель вартістю 5000грн.; комп`ютерний стіль вартістю 600 грн.; спортивну стінку вартістю 500 грн.;газонокосарку вартістю 1000грн.; пральну машинку вартістю 1000грн.; нетбук вартістю 2000 грн.; магнітофон вартістю 400грн.; коп`ютер вартістю 1000 грн.; принтер вартістю 500 грн.; бігову доріжку вартістю 600грн.; мікрохвильову піч «Samsung» вартістю 800грн.; витяжку вартістю 400грн.; газову та духову плиту вартістю 1500 грн.; два бойлери сумарною вартістю 3500 грн., але не надає жодних доказів придбання даного майна у період шлюбі, у зв`язку із чим, просив відмовити в задоволенні позову

Також пред`явив зустрічний позов про поділ спільного сумісного майна подружжя, який прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_4 ОСОБА_3 вказує, що він з ОСОБА_2 з 09.08.2008р. по 14.11.2017р. перебували у шлюбі. 14.11.2017 року шлюб між ними був розірваний. У період перебування у шлюбі ними було придбано: транспортний засіб марки TOYOTA, модель COROLA, 2006 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , н.з. НОМЕР_2 вартістю 197000грн.; наступні речі побуту: прихожа вартістю 1500 грн., кутовий диван та два крісла вартістю 2000грн., столик журнальний вартістю 150грн., музичний центр вартістю 500грн.. гумові шини для автомобіля вартістю 2000грн., холодильник вартістю 3500грн.. журнальний столік вартістю 150 грн., кухонний куточок вартістю 1200грн., письменний стіл вартістю 300грн., кавоварка електронна вартістю 300грн., столовий сервіз на 12 персон вартістю 1500грн., кухонний посуд вартістю 1800грн., мультиварка вартістю 100грн., кухонний комбайн Braun 2500грн., м`ясорубка вартістю 1400грн., кавомолка вартістю 50 грн., сковорідки вартістю 1500грн. Все перераховане майно знаходиться у користуванні відповідача за зустрічним позовом. Після розлучення вони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, у зв`язку із чим, просить суд визнати за ним право власності на Ѕ частину майна, а саме: транспортний засіб марки TOYOTA, модель COROLA, 2006 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , н.з. НОМЕР_2 вартістю 197000грн.; наступні речі побуту: прихожа вартістю 1500 грн., кутовий диван та два крісла вартістю 2000грн., столик журнальний вартістю 150грн., музичний центр вартістю 500грн.. гумові шини для автомобіля вартістю 2000грн., холодильник вартістю 3500грн.. журнальний столік вартістю 150 грн., кухонний куточок вартістю 1200грн., письменний стіл вартістю 300грн., кавоварка електронна вартістю 300грн., столовий сервіз на 12 персон вартістю 1500грн., кухонний посуд вартістю 1800грн., мультиварка вартістю 100грн., кухонний комбайн Braun 2500грн., м`ясорубка вартістю 1400грн., кавомолка вартістю 50 грн., сковорідки вартістю 1500грн.

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити позов.

Відповідач за первісним позовом та одночасно позивач за зустрічним - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Представник зазначеної особи адвокат - Лебедін Ю.І. надав суду заяву, в якій просив відкласти розгляд справи через хворобу.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, пояснення учасників процесу, що викладені в заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

09.08.2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрований шлюб, який 14.11.2017 року був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 14.11.2017 року за актовим записом № 391 (а.с. 7).

Між сторонами виник спір про поділ спільного майна, що набуте в період шлюбу.

Судом встановлено, що в період шлюбу подружжям набуто у власність наступне майно, а саме: 1/2 частку садового будинку з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 108,1кв.м., житловою площею 80,1кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку кадастровий номер: :01:003:0446, площею (га): 0,1197 розташована за адресою: АДРЕСА_2 Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи, а саме витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.8-10).

За правилами ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з абзацом 2 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від № 11 від 21.12.2007 року (далі по тексту - Пленум ВСУ № 11 від 21.12.2007 р.), спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

У абзаці 1 пункту 24 Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року зазначено, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК).

За правилами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21 листопада 2018 року по справі №372/504/17, наведені вище норми Сімейного кодексу України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Статтею 57 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка зокрема є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Суд критично оцінює доводи ОСОБА_3 про те, що нерухомість придбана за його власні кошти, оскільки матеріали справи не містять таких доказів. З огляду на те, що відповідач ОСОБА_3 не заперечує, що спірні об`єкти нерухомості набуті подружжям в період шлюбу, про що зазначив у своєму відзиві на позовну заяву (а.с. 45), тобто мають статус об`єктів спільної сумісної власності, позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на садовий будинок і земельну ділянку підлягають частковому задоволенню.

Суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку садового будинку з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 108,1кв.м., житловою площею 80,1кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер: :01:003:0446, площею (га): 0,1197 розташована за адресою: АДРЕСА_2

Щодо поділу майна: телевізор «Samsung» вартістю 2000 грн.; телевізор і домашній кінотеатр «Samsung» вартістю 3000 грн; кухонна мебель вартістю 5000грн.; комп`ютерний стіль вартістю 600 грн.; спортивну стінку вартістю 500 грн.;газонокосарку вартістю 1000грн.; пральну машинку вартістю 1000грн.; нетбук вартістю 2000 грн.; магнітофон вартістю 400грн.; коп`ютер вартістю 1000 грн.; принтер вартістю 500 грн.; бігову доріжку вартістю 600грн.; мікрохвильову піч «Samsung» вартістю 800грн.; витяжку вартістю 400грн.; газову та духову плиту вартістю 1500 грн.; два бойлери сумарною вартістю 3500 грн, суд вважає необхідним відмовити в цій частині, оскільки позивачем за первісним позовом не надано жодного доказу придбання даного майна у період перебування у шлюбі.

Щодо зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя, суд зазначає наступне.

Позивач за зустрічним позовом та його представник, який належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення розгляду справи, не з`являється в судові засідання, що свідчить про втрату в нього зацікавленості та має на меті затягування розгляду вказаної цивільної справи, суд ухвалою від 25.09.2019 року залишив зустрічний позов без розгляду.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судвоого збору в розмірі 369,00грн.

Враховуючи вище викладене та керуючись ст.ст. 57, 60, 61, 69, 70 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя - задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 та ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 : 1/2 частку садового будинку з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 108,1кв.м., житловою площею 80,1кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 право власності на 1/4 частку садового будинку з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 108,1кв.м., житловою площею 80,1кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 та ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 - земельну ділянку кадастровий номер: :01:003:0446, площею (га): 0,1197 розташована за адресою: АДРЕСА_2 та визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 право власності на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер: :01:003:0446, площею (га): 0,1197 розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 на користь ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 судові витрати в розмірі 369,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03.10.2019 року

Суддя: Є. С. Козирський