Справа № 203/817/19
16 травня 2019 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого-судді - Казака С.Ю.
при секретарі - Ркоян Ю.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання осіб, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування заявлених позовних вимог посилаючись на те, що є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 28.11.2012 року. Відповідно до довідки №7888 від 05.02.2019 року Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради вона дізналась, що у вказаній квартирі крім неї, її доньки та онука також є зареєстрованими відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 З часу придбання нею квартири, останні ніколи не вселялись та не проживали в квартирі. Факт їх реєстрації порушує її права, як власника, вільно користуватись та розпоряджатись квартирою, ускладнює оформленню субсидії на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. В зв`язку з цим, позивачка просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .
В наданій заяві позивачка просила провести розгляд справи за її відсутності, зазначивши про підтримання позову та не заперечуючи проти заочного розгляду справи.
Відповідачі в судове засідання за викликами повторно не з`явились, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Відзив на позов не надали.
Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника.
З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.211,223,247,280 ЦПК України, судом було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Перевіривши викладені в позовній заяви доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивачка на підставі договору купівлі-продажу від 28.11.2012 року є одноособовим власником квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки №7888 від 05.02.2019 року Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради вона дізналась, що у вказаній квартирі крім позивачки, її доньки та онука також є зареєстрованими відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
Згідно наданого позивачкою акту вбачається та не спростовано відповідачами, що останні з 2001 року в квартирі АДРЕСА_1 не проживають.
У відповідності до ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.
За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщення нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
А відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Оскільки судом встановлено, що відповідачі не є власниками (співвласниками) квартири АДРЕСА_1 , в останній з 2001 року не проживають, але залишаються зареєстрованими, що порушує права позивачки, як одноособового власника квартири вільно користуватись та розпоряджатись останньою, ускладнює оформленню субсидії на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, суд приходить до висновку про наявність правових підстав та необхідність задоволення позовних вимог позивачки про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою.
У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 1536 грн. 80 коп. - по 768 грн. 40 коп. з кожного.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.150,156 ЖК України, ст.ст.16,319,321,383,391 ЦК України, ст.ст.2,4,5,10,11,12,76-81,141,211,223,247,258,259,263-268,280,281 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання осіб, такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 16 травня 2019 року.

Суддя С.Ю.Казак