Номер провадження: 22-ц/813/2877/19
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2019 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Ващенко Л.Г.

суддів - Колеснікова Г.Я., Вадовської Л.М.,

за участі секретаря - Чепрас А.І.

з участю: представника стягувача ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2018 року про зупинення стягнення (одноособово суддя Домусчі Л.В.) у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження: заступник начальника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Саламаха Вадим Володимирович, стягувач: ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, зобов`язання повернути виконавчий лист стягувачу,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

07.05.2018 року ОСОБА_2 звернулась зі скаргою на дії заступника начальника першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Саламахи В.В. (далі- держвиконавець ВДВС), стягувач: ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.02.2018 року та зобов`язання держвиконавця ВДВС повернути виконавчий лист стягувачу. Разом зі скаргою до суду подано клопотання про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа №522/12782/15-ц, виданого 11.01.2018 року Приморським районним судом м. Одеси у рамках виконавчого провадження №55737106, до прийняття остаточної ухвали по справі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.05.2018 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.05.2019 року зупинено стягнення на підставі виконавчого листа №522/12782/15, виданого 11.01.2018 року Приморським районним судом м. Одеси відносно ОСОБА_2 у рамках виконавчого провадження №55737106 до постановлення остаточної ухвали по даній справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду від 14.05.2018 року про зупинення стягнення скасувати і постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 зазначає:

18.06.2018 рок, під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадженні у ВДВС їй стало відомо, що 14.05.2018 року на Приморським районним судом винесена ухвала, якою вирішено питання, що стосується її права власності на квартиру АДРЕСА_1 ; її ніхто не викликав і не залучав до участі у справі, копію ухвали вона не отримувала; ухвалою фактично зупинено на невизначений термін виконання рішення суду щодо виселення ОСОБА_2 з належної їй квартири; зазначена ухвала не відповідає діючому законодавству і усталеній судовій практиці, адже рішення щодо виселення ОСОБА_2 підтверджене рішеннями судів трьох інстанцій, а отже будь-яких сумнівів у його дійсності не може бути; в мотивувальній частині ухвали зазначено, що суд не вправі зупиняти виконання рішення на стадії його примусового виконання; розділ 4 ЦПК України, який регулює процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів та посадових осіб, не передбачає окремої процедури зупинення виконавчого провадження за заявами сторін виконавчого провадження; при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, в порядку визначеному ст. ст. 447 - 453 ЦПК України, суд не в праві вжити заходи забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржене до суду; таким чином, зупинення виконавчого провадження не підлягає розгляду у судах в порядку цивільного судочинства, оскільки вирішення вказаного питання відноситься до виключної компетенції державного виконавця; аналогічні положення передбачені у п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6; всупереч наведеним доводам суд вирішив зупинити виконавче провадження за відсутності будь-яких об`єктивних підстав; висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та закону, що відповідно до ст. 376 ЦПК є підставами для скасування судового рішення у повному обсязі.

Скаржник ОСОБА_3 , держвиконавець ВДВС не скористались правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Суд першої інстанції, задовольняючи клопотання ОСОБА_2 про зупинення стягнення у виконавчому провадженні, виходив з того, що зупинення виконавчого провадження не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки вирішення цього питання відноситься до виключної компетенції державного виконавця, разом з тим, до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (а.с.27,28 т.1).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції у цій частині зважаючи на наступне.

Позов забезпечується: зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (ст. 150 ч.1 п.6 ЦПК України).

Виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа. При розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду (ст. 34 ч. 1 п.2, ч.2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Разом із тим, до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав (п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»), суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа.

Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене ст. 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа (ст. 37 ч.1 п.4 Закону України «Про виконавче провадження»).

З матеріалів справи вбачається, що в суді оскаржені дії держвиконавця ВДВС шляхом визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.02.2018 року та зобов`язання держвиконавця ВДВС повернути виконавчий лист стягувачу (а.с.1-5 т.1).

Виконавчий документ - виконавчий лист №522/12782/15-ц, виданий 11.01.2018 року Приморським районним судом м. Одеси у ВП № №55737106, не є предметом оскарження у даній справі.

Станом на час вирішення судом клопотання про зупинення стягнення, підстави, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», для повернення виконавчого листа стягувачу, були відсутні.

Зважаючи на те, що станом на час вирішення клопотання про зупинення стягнення виконавчий документ не оскаржувався боржником у судовому порядку, були відсутні підстави для повернення виконавчого листа, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про зупинення стягнення за виконавчим документом.

Доводи стягувача у скарзі щодо необґрунтованості зупинення стягнення за виконавчим документом прийняті до уваги судом апеляційної інстанції і є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 376 ч.1 п.п.1-4 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що ухвала суду першої інстанції не відповідає нормам ст. 150 ч.1 п.6 ЦПК України і нормам ст. 34 ч. 1 п.2, ч.2 , ст. 37 ч.1 п.4 Закону України «Про виконавче провадження», ухвала суду підлягає скасуванню з прийняттям судом апеляційної інстанції нової ухвали.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2018 року про зупинення стягнення - скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа у рамках виконавчого провадження № 55737106.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 24.05.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Г.Я. Колесніков

Л.М. Вадовська