Справа № 140/2784/18
Провадження № 22-ц/801/979/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Царапора О. П.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 рокуСправа № 140/2784/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивіль-них справах:

судді-доповідача Денишенко Т.О.,

суддів Рибчинського В.П., Голоти Л.О.,

за участі секретаря судового засідання Топольської В.О., скаржника, відповіда-ча ОСОБА_1 , його представника адвоката Зубаня О.О., розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позов-ного провадження, у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Не-мирівського районного суду Вінницької області від 20 грудня 2018 року, ухва- лене в приміщенні суду у м. Немирові Вінницької області за головування судді Царапори О.П.,

В С Т А Н О В И В:

02 листопада 2018 року ОСОБА_2 звернулася у Немирівський районний суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. Позовні вимоги умотивовані тим, що у сторін у справі від спільного проживання у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_3 року народив-ся син ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу у 2011 році, фактично з моменту припинення шлюбних відносин відповідач ухиляється від виконання обов`язку з утримання сина, через що непрацююча позивачка знахо-диться у скрутному матеріальному становищі. Не будучи поінформованою про офіційне працевлаштування батька дитини, ОСОБА_2 стверджує, що відпо-відач отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу на утримання сина у розмірі 2 тисяч гривень щомісячно. Позивачка просила суд задовільнити позов, стягнути на її користь вказаний розмір аліментів, але не менше 50% прожитко-вого мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття ( а. с. 1-4 ).

Заочним рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 20 грудня 2018 року позов задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі дві тисячі гривень щомісяця від усіх видів доходів відповідача, але не мен-ше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 листопада 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень. У решті позовних вимог відмовлено. Рішення в частині стягнення аліментів за один мі-сяць допущене до негайного виконання ( 21-22 ).

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 19 березня 2019 року заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду першої інстанції від 20 грудня 2018 року залишена без задоволення ( а. с. 47 ).

Не погоджуючись з ухваленим 20 грудня 2018 року заочним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржує його в апеляційному порядку, з ура-хуванням виправленого недоліку скарги просить дане рішення скасувати, ухва-лити нове рішення про часткове задоволення позову та стягнення з нього алі-ментів на утримання сина у твердій грошовій сумі 1100,00 гривень щомісяця, відмовивши у задоволенні решти позовних вимог ( а. с. 49-54, 61-68 ). Скарж-ник вважає оскаржуване рішення незаконним, необгрунтованим, ухваленим за невірного застосування судом норм матеріального права, за невідповідності висновків суду обставинам справи. ОСОБА_1 вказує на відсутність у ньо-го доходу, за якого він мав би можливість сплачувати аліменти на дитину у роз-мірі двох тисяч гривень щомісяця. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 старший їхній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишився проживати з батьком та перебуває на його матеріальному утриманні. У добровільному по-рядку відповідач надає допомогу в утриманні меншого сина ОСОБА_4 , тому твердження позивачки про уникнення виконання своїх обов`язків батьком ди-тини є завідомо неправдивими. На час апеляційного оскарження відповідач не працевлаштований, з березня 2019 року був облікований у Вінницькому місько-му центрі зайнятості для здійснення пошуку роботи. На підтвердження скрут-ного матеріального становища скаржник зазначає про призначення йому субси-дії. Натомість позивачка не працює, своїх доходів не вказує, намагаючись весь тягар з утримання дитини покласти лише на батька. Крім цього при стягненні аліментів у твердій грошовій сумі забезпечується індексація цих коштів, а не 50% прожитковий мінімум для дитини певного віку ( а. с. 49-54, 63-69 ).

26 квітня 2019 року до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеля-ційну скаргу ОСОБА_1 , де позивачка вказує на законність, обгрунтова-ність оскаржуваного рішення суду першої інстанції. Доказом ухилення від сплати аліментів є звільнення відповідача з роботи у ПП «Паріс Ф», де він пра-цював електромонтажником 15 років, але звільнився 28 лютого 2019 року як тільки отримав рішення суду про стягнення аліментів. Старший син ОСОБА_6 уже повнолітній, має власну сім`ю, проживає окремо від батька, тому зазначення про перебування його на утриманні відповідача є неправдою. На утриманні по-зивачки знаходиться дитина від іншого шлюбу, 2015 року народження. ОСОБА_7 працює прибиральницею технічних приміщень ТОВ «Амбар +», отри-мує субсидію на житлово-комунальні послуги. Син ОСОБА_10 хворіє, потребує лікування інсуліном, збалансованого, дієтичного харчування, визнаний дити-ною інвалідом на строк до 14 квітня 2025 року.

Позивачка просить суд апеляційної інстанції врахувати надані нею додатко-ві докази до відзиву на апеляційну скаргу та не брати до уваги, не дивлячись на ухвалення заочного рішення судом, доводів скаржника, оскільки він мав реаль-ну можливість взяти участь у розгляді справи судом першої інстанції ( а. с. 75-78 ).

У відповіді на відзив від 02 травня 2019 року ОСОБА_1 виклав свої доводи щодо утримання ним сина ОСОБА_4 під час його перебування на ліку-ванні, вказав, що призначену соціальну допомогу по інвалідності в сумі близь-ко 1400,00 гривень на місяць отримує та витрачає на свій розсуд мати хлопчика. Витрати на лікування дитини не відносяться до складу аліментів, наголошує відповідач, це додаткові витрати на дитину. Скаржник підкреслює свою непра-цевлаштованість та намагання віднайти роботу через Центр зайнятості населен-ня, просить ухвалити справедливе рішення, врахувати рівність обов`язків бать-ків з утримання дітей, його добровільну допомогу з утримання і виховання мен-шого сина ОСОБА_4 (а. с. 91-93).

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явилася, будь-яких заяв від неї суду не надійшло. Суд апеляційної інстанції у відповід-ності з нормами статті 372 ЦПК України ухвалив розглянути дану справу у від-сутності позивачки, ураховуючи, що вона завчасно, належним чином повідом-лена про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, додане до матеріалів справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення по апеляційній скарзі ОСОБА_1 , його представника адвоката Зубаня О.О., дослідивши матері-али справи, проаналізувавши в сукупності наявні в ній докази, перевіривши за-конність, обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з нормами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунту-ватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Закон-ним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з до-триманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам в частині визначення розміру стягнутих аліментів.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється учасниками справи, що від спільного проживання у шлюбі у сторін у справі ІНФОРМАЦІЯ_3 року на-родився син ОСОБА_3 . Рішенням Староміського район-ного суду м. Вінниці від 22 листопада 2011 року шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 розірваний. 02 листопада 2018 року ОСОБА_7 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , просила стягнути з нього аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , який проживає з нею, у сумі двох тисяч гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дити-ни відповідного віку, до досягнення сином повноліття.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 у повному обсязі, ухвалюючи у справі 20 грудня 2018 року заочне рішення, суд першої інстанції, керуючись нормами статей 180, 181 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», зазна-чивши, що розмір аліментів має бути достатнім, необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дитини, не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, дійшов висновку про обгрунтованість стягнення з батька дитини аліментів в сумі 2 тисяч гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Колегія суддів апеляційного суду, ураховуючи майнове становище обох батьків дитини, що доводиться об`єктивними доказами у справі, вважає доціль-ним та необхідним оскаржуване судове рішення змінити в частині розміру ви-значених аліментів з огляду на наступне.

Вирішуючи питання щодо законності й обґрунтованості оскаржуваного су-дового рішення в частині визначення розміру аліментів на утримання неповно-літнього сина сторін у справі, колегія суддів враховує норми статей 180, части-ни третьої статті 181, статті 184 СК України, згідно яких батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших закон-них представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Отже, враховуючи фактичні обставини цієї справи, те, що згідно статті 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, тобто обидві сторони у даній справі зобов`язані у рівних обсягах матеріально утримувати не-повнолітнього сина, колегія суддів дійшла висновку про обгрунтованість та не-обхідність зменшити розмір стягнутих з батька на утримання дитини аліментів з урахуванням відповідної участі також матері в матеріальному утриманні си-на.

Апеляційний суд звертає увагу, що Законом України від 07 грудня 2017 ро-ку № 2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на момент ухва-лення оскаржуваного судового рішення, а також і на даний час вирішення спра-ви у порядку апеляційного оскарження, мінімальний прожитковий мінімум для дитини віку сина сторін у справі становив і становить 2027, 00 гривень на мі-сяць. У зв`язку із цим, враховуючи позиції обох батьків дитини, колегія суддів дійшла переконання про доцільність та об`єктивність стягнення з ОСОБА_1 аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1100,00 гривень щомісячно із щорічною індексацією цієї суми відповідно до закону.

Нормами статті 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який щорічно підлягає ін-дексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домови-лися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким про-живає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового на-казу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до норм статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здо-ров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника алі-ментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний рекомндований розмір аліментів на одну дитину ста-новить ромір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку ( доходу ) платника аліментів.

Окремо слід наголосити щодо витрат батьків на утримання дитини у випад-ку, зокрема, її хвороби. Статтею 185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до ко-го вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( роз-витком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо ). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішен-ням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові вит-рати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фак-тичного понесення разово, періодично або постійно.

Частиною першою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляцій-ної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими дока-зами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обс-тавин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідпо-відність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне засто-сування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись нормами статей 367, 368, 372, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК Украї-ни, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Заочне рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 20 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення у наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ня , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 02 листопада 2018 року, і до досягнення дитиною повноліття у твердій грошовій сумі 1100,00 гривень щомісячно, яка підлягає щорічній індексації відповідно до закону».

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, од-нак вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду про-тягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 27 травня 2019 року.

Суддя-доповідач Т.О. Денишенко

Судді В.П. Рибчинський

Л.О. Голота