КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/7671/2019 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Таргоній Д.О., Журби С.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво- Святошинського районного суду Київської області від 15 березня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

встановив:

В грудні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Києво- Святошинського районного суду Київської області з позовом про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з липня 2014 року по грудень 2017 року сторони проживали разом, проте шлюб не був між ними зареєстрований.

За час спільного проживання у них народилася донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюбні відносини між сторонами фактично припинились з грудня 2017 року.

Весь час з дати припинення шлюбних відносин, дитина проживає разом з позивачем за її адресою.

Дитина повністю перебуває на утриманні позивача. Участі в утриманні дитини відповідач не бере чим порушує свій батьківський обов`язок.

Просила стягнути з відповідача на користь позивача, аліменти у твердій грошовій сумі на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 5000 грн. щомісяця з подальшою індексацією відповідно до закону до досягнення 18-річного віку.

Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 15 березня 2019 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь позивача, аліменти у твердій грошовій сумі на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що згідно довідки з місця роботи відповідача, розмір заробітної плати останнього складає: за жовтень 2018 року - 3 018,75 грн., за лютий 2019 року - 3 381 грн.

Суд першої інстанції не врахував матеріальне становище відповідача, яке не дає можливості для сплати аліментів у розмірі 2 500 грн. враховуючи розмір його заробітної плати.

Вважає, що обґрунтованою, розумною, справедливою та фактично максимально можливою сумою аліментів, яку відповідач має змогу сплачувати є 1 500 грн., що є більшим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Просив змінити рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 15 березня 2019 року, зменшивши розмір стягнутих аліментів з 2 500 грн. до 1 500 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10 грудня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею проживає неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження витрат у розмірі 5 000 грн. При визначенні розміру аліментів суд врахував матеріальне становище відповідача та відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження доходів відповідача достатніх для стягнення аліментів в заявленому розмірі.

Визначаючи аліменти у розмірі 2 500 грн., суд виходив з того що дитина проживає з матір`ю, врахував вартість продуктів харчування, інших речей першої необхідності, а також розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, та вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні виходячи з наступного.

Пункт 1 ст.3 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно п.2 дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Пунктом 2 ст.27 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року визначено, що батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В порядку ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В силу ч.2 ст.12 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд першої інстанції не взяв до уваги те, що відповідач ОСОБА_1 працює на посаді водія в ПП « Надія -2000» та його дохід за період з 01 вересня 2018 року по 28 лютого 2019 року склав 1 1700 грн. Також, відповідач надав згоду на сплату аліментів у розмірі 1 500 грн. щомісячно.

Колегія суддів вважає, що саме такий розмір аліментів, у твердій грошовій сумі, необхідно стягнути із відповідача враховуючи його розмір заробітної плати та надання згоди на стягнення у зазначеному вище розмірі, а тому рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 15 березня 2019 року підлягає зміні.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років складає 1626 грн.

А тому, розмір аліментів у розмірі 1500 грн., з урахуванням того, що обоє батьків зобов`язані утримувати дитину, буде достатнім для задоволення її потреб.

Відповідно до положень ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 15 березня 2019 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 ) аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 грудня 2018 року та до повноліття дитини.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Д.О. Таргоній

С.О. Журба