Справа № 712/8921/19
Провадження № 2/712/2071/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2019 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Романенко В.А.
за участю секретаря Назаренко М.О.
розглянувши в спрощеному позовному провадженні у судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент організаційного забезпечення Черкаської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Департамент організаційного забезпечення Черкаської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником 1/2 квартири АДРЕСА_1 . Право його власності підтверджується договором дарування частини квартири від 20.12.2018 року, який було зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що було видано витяг про державну реєстрацію прав від 20.12.2018 року.
1/2 квартири він отримав в дар від свого батька ОСОБА_2 , який перебував з 2002 року в Португалії, та постійно там і проживає. На сьогоднішній день їх з відповідачем квартира зачинена, а він проживає з дружиною у м. Кременчук. Інколи приїжджає до квартири та контролює її схоронність.
Він деякий час сплачував за відповідача комунальні платежі, щоб не було заборгованості, але з кожним роком вони стають дорожчі і він уже не в змозі їх оплачувати за квартиру в якій ніхто не проживає. Він отримав відповідь на запит від 19.03.2019 році, в якому зазначено, що відповідно до адресної картки відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки №7 від 16.05.2019 року відповідач не проживає з 2010 року за вище зазначеною адресою. Акт опитування сусідів від 27.05.2019 року, підтверджує, що відповідач не проживає з 2002 року. Так як він проживає в іншій області та місті, йому дедалі стає тяжче знаходити час для поїздок до квартири в м. Черкаси. Тому вимушений в судовому порядку визнавати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, за для того, щоб не утворювався борг за комунальні платежі, які вже не в змозі сплачувати.
Просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Позивач в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення. З заявами та клопотаннями до суду не звертався.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. У вирішенні позову покладається на розсуд суду.
Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.
У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).
Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У постанові Верховного Суду України від 16.12.2015 року справі № 6-2139цс15 викладено правову позицію, відповідно до якої спори про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та про зобов`язання взяти на квартирний облік підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки в такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного, а не особистого немайнового права, отже, цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а пов`язаний з вирішенням питання щодо права на житло.
Аналогічна позиція Верховного Суду України викладена у постанові від 02.03.2016 року у справі № 6-14цс16.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування частини квартири від 20.12.2018 року, який було зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що було видано витяг про державну реєстрацію прав від 20.12.2018 року та договором дарування від 11.09.2002 року р№ 3253, посвідченого приватним нотаріусом Ященко В.М.
ОСОБА_2 з 2002 року перебуває в Португалії, та постійно там проживає.
Відповідно до відповіді Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради від 26.03.2019 року № 6067-01-10 відповідно до адресної картки ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки №7 від 16.05.2019 року, виданої ОСББ «Перемоги 30» ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 постійно не проживає з 2010 року.
Акт опитування сусідів від 27.05.2019 року, затверджений головою правління ОСББ «Перемоги 30» Харченко С.М., підтверджує, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично за вказаною адресою не проживає з 2002 року.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі власника будинку або квартири, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та існування перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право, та з яких підстав.
Сервітутне право членів сім`ї власника житла на користування житлом, а також підстави та умови, за яких член сім`ї власника втрачає право на користування житлом, врегульовані нормами статті 405 ЦК України та статті 156 Житлового кодексу УРСР, за змістом яких члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство (стаття 64 Житлового кодексу УРСР), мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З урахуванням встановлених обставин суд вважає доведеним, що перебування відповідача на реєстраційному обліку у належній позивачу квартирі перешкоджає власнику в повній мірі користуватися та розпоряджатися своїм майном, а відтак вбачає підстави для захисту порушеного права позивача в обраний ним спосіб - шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено ст. 280-282 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 19, 76, 81 89, 244, 263-265, 280-285, 352, 354 ЦПК України, ст. 317, 321, 391, 405 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент організаційного забезпечення Черкаської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщеннямзадоволити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий: