Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 2/711/129/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Позарецької С.М.,

при секретарі Семиволос І.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про позбавлення права користування житлом, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про позбавлення права користування житлом.Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона та ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , які вказані третіми особами - є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва на право власності на житло від 25.01.1999 року.

Зазначає, що на даний час у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - позивач по справі; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (чоловік); ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (син); з 31.12.2014 року по теперішній час - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - відповідач по справі, яка є рідною сестрою позивача.

Відповідач починаючи з 05 травня 2014 року не проживає та не має особистих речей в квартирі. Більше як чотири роки відповідач, будучи зареєстрована, не приймає участі по утриманню житла, в тому числі по оплаті комунальних платежів.

На її прохання добровільно знятися з реєстрації, ОСОБА_2 повідомила, що не приїде в Україну, оскільки є гр.-кою РФ, де на даний час і проживає, але не проти позбавлення її права користування житлом в судовому порядку.

За таких обставин, позивач була змушена звернутися до суду з позовом та просить суд позбавити ОСОБА_2 права на користування жилим приміщенням, а саме, - квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 02.01.2019 року прийнято, відкрито провадження по даній справі в призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що відповідач є її рідною сестрою, була громадянкою України, а зараз є громадянкою Російської Федерації та проживає в Тюмені. Тривалий час проживала з ними, останній раз була з грудня 2016 року по квітень 2017 року. Квартира АДРЕСА_1 належить їй та третім особам, що вказані в позовній заяві. Речі відповідача в квартирі відсутні, кошти на комунальні послуги відповідач не надає та не утримує житло. А тому просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Судовий збір залишила за собою.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, до початку надала нотаріально завірену заяву від 15.05.2019р. №72/22-н/72-2019-3-363, в якій просила справу розглядати без її участі за наявними матеріалами, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

В судове засідання третя особа - ОСОБА_3 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи.

В судове засідання третя особа - ОСОБА_4 не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про день, час і місце розгляду справи.

В судове засідання третя особа - ОСОБА_5 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача, враховуючи думку відповідача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини:

встановлено, що згідно свідоцтва на право власності на житло № 21658 від 25.01.1999 квартира по АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (змінила прізвище на ОСОБА_4 після укладення шлюбу, про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 17.10.2012р.) та приватизована згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»

Як вбачається з довідки Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради № 22324-01-10 від 22.11.2018 відповідно до адресної картки особи за адресою: АДРЕСА_1 станом на 22.11.2018 зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (позивач), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (чоловік позивача), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (син позивача) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (рідна сестра позивача)з 31.12.2014 року по теперішній час.

Крім того, встановлено, що відповідач, як член сім`ї позивача, не проживає у вказаній квартирі з квітня 2017 року, її особистих речей в квартирі немає, житло не утримує, не сплачує комунальні послуги, добровільно знятися з реєстрації за вказаною адресою вона не може, оскільки постійно проживає в РФ і є громадянкою цієї держави. Крім того, не заперечує проти задоволення позову.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 без поважних причин повністю втратила зв`язок з помешканням, її речі в квартирі відсутні, оплату за комунальні послуги вона не здійснює, не займається утриманням житла. Судом також не встановлено жодних обставин щодо вчинення будь-якими особами перешкод відповідачеві у користуванні житлом. Крім того, відсутні об`єктивні дані вважати, що відповідач не проживає в помешканні з поважних причин.

Суд враховує нотаріально завірену заяву відповідача від 15.04.2019 року, в якій вона визнає позовні вимоги та не заперечує проти їх задоволення.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3,4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в т.ч. припинення дії, яка порушує право; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (ст. 13 ч.ч.1, 2, 3, 4 ЦК). У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які зазначені вище, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ч.6 ст.13ЦК).

Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України).

Положення статті 405 ЦК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Дійсно, під час розгляду справи встановлено, що відповідач є членом сім`ї позивача, їй було надано право користування житлом, здійснена реєстрація місця проживання відповідача за вказаною адресою. Між тим, відповідач тривалий час - з квітня 2017 року не проживає у помешканні, її особисті речі відсутні, вона не утримує житло і не бере участі в оплаті комунальних послуг, а тому позовні вимоги в частині позбавлення її права на користування жилим приміщенням, підлягають захисту у спосіб, що обраний позивачем, оскільки встановлено факт порушення прав позивача. При цьому, суд враховує ті обставини, що відповідач не проживає в квартирі без поважних причин, її речі там відсутні, обставин, які б свідчили про те, що позивач чи інші особи перешкоджають відповідачеві користуватися жилим приміщенням, немає.

Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч.4 ст. 206 ЦПК).

По даній справі відповідачем подано заяву від 15.04.2019р., за якою вона повністю визнає заявлені позовні вимоги. Визнання позову відповідачем ОСОБА_2 прийнято судом, що не суперечить закону та не порушує права будь-яких осіб.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судові витрати, сплачений судовий збір за подачу позову в сумі 704грн. 80коп., слід залишити за позивачем, враховуючи його позицію, висловлену в судовому засіданні.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ЦК України, ст.ст.4, 5, 141, 12, 13, 76-84, 206, 259, 353, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , код дані відсутні, зареєстрована: АДРЕСА_1 права користування житлом, а саме, - АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 27 травня 2019 року.

Головуючий: С. М. Позарецька