Справа № 580/1037/18
Номер провадження 2/580/28/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Чхайла О. В.,

за участю: секретаря судового засідання Лєсної Н.В.,

представника позивачки-відповідачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача-позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини та позбавлення батьківських прав, та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні дитини, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служба у справах дітей Лебединської міської ради,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки-відповідачки звернувся до суду з позовом до відповідача-позивача про стягнення аліментів на утримання дитини та позбавлення батьківських прав, мотивуючи вимоги тим, що ОСОБА_3 є матір`ю, а ОСОБА_4 батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час народження сина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали разом у с. Токарі Лебединського району Сумської області. ОСОБА_4 здебільшого від`їжджав на заробітки, а ОСОБА_3 проживала сама та піклувалася про сина. У листопаді 2012 р. стосунки між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 погіршилися і вони стали проживати окремо. ОСОБА_3 переїхала проживати до м. Лебедин Сумської області, а ОСОБА_4 переїхав до с. Кровне Сумського району Сумської області. Фактично з часу народження син перебуває на утриманні ОСОБА_3 , а ОСОБА_4 ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не цікавиться його життям та здоров`ям. За весь час ОСОБА_4 лише декілька разів телефонував ОСОБА_3 напідпитку та один раз приїжджав до м. Лебедин щоб посваритися. З липня 2015 р. ОСОБА_3 проживає з іншим чоловіком ОСОБА_6 , якого малолітній ОСОБА_7 вважає своїм батьком.

Тому представник позивачки-відповідачки просить суд позбавити відповідача-позивача батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 , а також стягнути з відповідача-позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1000 грн. щомісячно.

У строк встановлений для подачі відзиву на позов ОСОБА_4 подав зустрічний позов до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що він має рівні права з матір`ю дитини, ніколи не відмовлявся від свого сина і бажає приймати участь у його вихованні. Під час проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 в с. Токарі Лебединського району Сумської області він постійно їздив на заробітки до Російської Федерації, але кожних 3 місяці приїжджав додому, забезпечував сім`ю матеріально, піклувався про сина та займався його вихованням. У 2013 році він з позивачкою-відповідачкою та малолітнім сином переїхали проживати до м. Лебедин Сумської області. Він продовжував їздити на заробітки, щоб забезпечити свою родину. Фактичні шлюбні відносини вони підтримували до осені 2015 року. На час припинення шлюбних стосунків їхньому сину було лише 4 роки і ОСОБА_4 не заперечував проти того, щоб син залишався проживати разом із ОСОБА_3 сподіваючись на те, що він буде постійно спілкуватись з дитиною, приймати участь у її вихованні, а позивачка-відповідачка не чинитиме йому перешкод у цьому. Коли він через деякий час, восени 2015 року приїхав щоб поспілкуватися з сином, то з`ясував, що ОСОБА_3 змінила місце проживання не попередивши його про це, а також змінила номер мобільного телефону, тому він не мав можливості вирішити питання участі у вихованні сина. ОСОБА_4 намагався з`ясувати місце проживання сина, але все було марним і лише після пред`явлення ОСОБА_3 до суду позову йому стало відомо місце проживання сина. Також йому не було відомо, який дитячий садок відвідує його син, тому не відвідував сина там. ОСОБА_4 вважає, що саме з вини ОСОБА_3 він не мав змоги протягом 3-х років жодного разу побачити сина та не приймав участі у його вихованні. Тому позивач просить суд визначити порядок його участі у вихованні та спілкуванні з сином, у виді: систематичних побачень за його місцем проживання в АДРЕСА_1 , протягом вихідних днів починаючи з 11 год. кожної першої та третьої суботи місяця до 16 год. кожної першої та третьої неділі місяця; за домовленістю з матір`ю дитини - ОСОБА_3 для спільного відпочинку протягом 1 місяця в літку, та протягом одного тижня взимку під час зимових канікул; щорічно на день народження дитини; щорічно на день народження батька.

Також ОСОБА_4 подав до суду відзив на позовну заяву в якому крім обставин зазначених у зустрічному позові вказав, що він не ухилявся від виконання обов`язків по вихованню дитини, тому відсутні підстави для позбавлення його батьківських прав. У зв`язку з численними захворюваннями він потребує постійного медичного догляду і лікування, а також не може працювати за спеціальністю. Його дохід складається з державної соціальної допомоги в мінімальному розмірі. Інших дітей у нього немає. Він допомагає батькам по господарству, оскільки не може надати їм матеріальну допомогу. Згоден сплачувати аліменти у розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивачки-відповідачки подав до суду відзив на зустрічний позов відповідача-позивача в якому зазначив, що заперечує проти вимог зустрічного позову повністю, оскільки ОСОБА_3 ніколи не вчиняла ОСОБА_4 жодних перешкод у спілкуванні з сином. До теперішнього часу ОСОБА_4 не виявляв жодного бажання брати участь у вихованні сина, не цікавився його здоров`ям, фізичним, духовним та моральним розвитком. Твердження ОСОБА_4 про те, що він не знав де знайти ОСОБА_3 та їхнього сина нічим не підтверджуються та спростовуються тим, що позивачка-відповідачка не змінювала місце роботи і працює на тому ж підприємстві, на якому працювала на час їхнього знайомства. За період з листопада 2012 року по травень 2018 року ОСОБА_4 лише двічі приїжджав до ОСОБА_3 , коли вона проживала в м. Лебедин та перебуваючи на підпитку поводився агресивно і одного разу побив її. Під час цих зустрічей він намагався налагодити стосунки з ОСОБА_3 , а про спілкування з сином нічого не говорив. Оскільки ОСОБА_4 зловживає спиртними напоями, агресивно поводиться при дитині та вживає нецензурні слова ОСОБА_3 побоюється, що це може зашкодити здоровому моральному та духовному розвитку сина.

Також представник позивачки-відповідачки подав до суду відповідь відзив відповідача-позивача в якому зазначив, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому розмір аліментів, які мають сплачуватися на дитину віком від 6 до 18 років не може бути меншим, ніж: з січня 2018 р. 930 грн; з липня 2018 р. 977 грн; з грудня 2018 р. 1013 грн 50 коп.

У судове засідання позивачка-відповідачка не з`явилася, але її представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги перівсного позову підтримав повністю, а вимоги зустрічного позову не визнав.

Відповідач-позивач у судове засідання також не з`явився, але його представник у судовому засіданні позовні вимоги перівсного позову визнав частково, погодившись з необхідністю сплати аліментів у розмірі зазначеному у відзиві та заперечив проти позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав. Вимоги зустрічного позову підтримав повністю. Також відповідач-позивач надав заяву в якій зазначив, що не визнає позовних вимог про позбавлення його батьківських прав та згоден сплачувати аліменти у розмірі 700 грн щомісячно.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причину неявки.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази у справі, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, первісна позовна заява та зустрічний позов частково обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6).

З довідки (а.с. 9), вбачається, що ОСОБА_3 проживає разом із сином ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 .

З характеристики (а.с. 10) вбачається, що малолітній ОСОБА_5 відвідує дитячий садок «Ромашка» з 04.09.2014 р., куди його водить мати ОСОБА_3 . Батько дитини вихованням сина не цікавиться та не навідується до дитячого садка.

З довідок (а.с. 36, 150), вбачається, що ОСОБА_4 встановлена третя група інвалідності за загальним захворюванням на строк до 01.03.2021 р.

З повідомлення (а.с. 37) вбачається, що ОСОБА_4 призначена державна соціальна допомога, як інваліду третьої групи на строк з 08.02.2018 р. по 01.03.2019 р. в розмірі 871 грн 20 коп., а також призначена державна адресна допомога, як інваліду третьої групи на строк з 08.02.2018 р. по 01.03.2019 р. в розмірі 580 грн 80 коп.

З повідомлення (а.с. 37) вбачається, що ОСОБА_4 , як уповноваженому представнику сім`ї, призначена державна соціальна допомога малозабезпеченій сім`ї на строк з 01.03.2018 р. по 31.08.2018 р. в розмірі 1029 грн 75 коп.

З консультативного висновку та виписки з історії хвороби (а.с. 38, 39) вбачається, що ОСОБА_4 01.02.2018 р. було встановлено діагноз: цукровий діабет 1 типу, важкої форми з лабільним перебігом; діабетична ангіопатія сітківки обох очей; початкова ускладнена катаракта обох очей; діабетична ангіопатія нижніх кінцівок 2 ступеню; хронічна хвороба нирок; діабетична нефропатія 3 ступеню; діабетична енцефалопатія 1-2 ст. з астено-неврастинічним синдромом; діабетична полінейропатія кінцівок, сенсорної форми; метаболітична кардіопатія; синусова тахікардія СН 1, ФК 1; хронічний панкреатит в ст. н/ремісії.

З висновку (а.с. 64) вбачається, що 30.07.2015 р. Лебединським МВ УМВС України в Сумській області було зареєстровано звернення батька позивачки-відповідачки з приводу побиття його доньки ОСОБА_4 .

З висновку (а.с. 65) вбачається, що 28.05.2016 р. до Лебединського МВ УМВС України в Сумській області надійшло повідомлення від ОСОБА_3 про те, що її колишній співмешканець ОСОБА_4 стукає у вхідні двері її квартири та погрожує розправою.

З довідки (а.с. 92) вбачається, що ОСОБА_4 не перебуває на обліку в лікаря-нарколога Сумської центральної районної клінічної лікарні.

З висновку (а.с. 132-134) вбачається, що Виконавчий комітет Лебединської міської ради вважає недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно його малолітнього сина ОСОБА_5 .

З висновку (а.с. 161-163) вбачається, що служба у справах дітей виконавчого комітету Лебединської міської ради вважає за можливе визначити такі способи участі ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_5 , а саме: систематичні побачення за місцем проживання батька в АДРЕСА_1 , протягом вихідних днів починаючи з 11 год. кожної першої суботи місяця до 16 год. кожної першої неділі місяця; за домовленістю з матір`ю дитини - ОСОБА_3 для спільного відпочинку 1 місяць в літку, та один тиждень під час зимових канікул; на день народження дитини за місцем проживання матері; на день народження батька за місцем проживання батька.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_4 добре не знає. Він з ним разом працював у Російській Федерації. Він не запитував у дочки про те, хто є батьком дитини. У 2015 році він писав заяву в поліцію, оскільки ОСОБА_4 вчинив сварку.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона працює в дитячому садку «Ромашка» одинадцять років. Хлопчика у дитячий садок завжди водила мати, а інколи бабуся. ОСОБА_4 вона ніколи не бачила.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона працює разом з ОСОБА_3 близько десяти років. Місце роботи ОСОБА_3 за цей час не змінювала, за виключенням того, що перебувала у декретній відпустці. Номер телефону ОСОБА_3 також не змінювала.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що ОСОБА_4 знає як батька її племінника. Їй відомо, що він не допомагає дитині. З цієї причини ОСОБА_4 не хоче з нею спілкуватися. Про те, що ОСОБА_4 шукав де проживає чи перебуває його син їй не відомо, хоча квартири ОСОБА_3 . змінювала так як шукала дешевшу плату. Відносини між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були погані через те, що він ображав її.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що знає обидві сторони процесу з 2010 року. Зі слів ОСОБА_4 йому відомо про те, що останній розшукував ОСОБА_3 , але вона спілкуватися з дитиною не дала. Також ОСОБА_4 привозив подарунки на день народження сина, але ОСОБА_3 їх не взяла.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що йому відомо про те, що сторони проживали разом і в них була спільна дитина. Після розлучення ОСОБА_4 намагався привозити подарунки сину, але віддати не зміг.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що у той час, коли сторони проживали разом ОСОБА_4 забезпечував сім`ю, придбав комп`ютер та водонагрівач. Вона також допомагала їм чим могла. Коли ОСОБА_4 приїжджав, то спілкувався з дитиною, але у подальшому ОСОБА_3 припинила пускати його до квартири. ОСОБА_4 розшукував ОСОБА_3 , побачитись з дитиною не зміг так як мати не давала можливості.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що проживає разом з ОСОБА_3 та дитиною з 2015 року. Він вперше побачив ОСОБА_4 весною 2016 року і в них відбулася сварка. Іншим разом ОСОБА_4 прийшов у нетверезому стані і вони вимушені були звертатися в поліцію. Коли вони переїхали на вул. АДРЕСА_2 , то більше не бачили ОСОБА_4 , хоча дитина постійно ходила до дитячого садка «Ромашка». З дитиною у нього склались добрі стосунки і вона називає його батьком.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Суд вважає, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, тому враховуючи обставини з`ясовані під час судового розгляду, а також висновок Виконавчого комітету Лебединської міської ради, вимоги позивачки-відповідачки про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно сина ОСОБА_5 не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 не надає коштів на утримання свого сина, тому вимоги позивачки-відповідачки про стягнення з нього аліментів у розмірі 1000 грн. щомісячнопідлягають задоволенню.

Суд враховує доводи відповідача-позивача про те, що він хворіє та має незначний дохід, але разом з тим, сума аліментів, яку він погодився сплачувати на утримання сина є меншою ніж мінімальний розмір встановлений чинним законодавством. Крім того, сума аліментів визначена позивачкою-відповідачкою майже дорівнює 50 відсоткам прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Згідно ч. 2, 3 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Враховуючи покази свідків допитаних у судовому засіданні та обставини, які були з`ясовані під час судового розгляду, суд вважає, що відсутність перешкоджання ОСОБА_3 ОСОБА_4 у спілкуванні з дитиною не є поза межами обґрунтованого сумніву, тому зважаючи на висновок служби у справах дітей виконавчого комітету Лебединської міської ради вимоги відповідача-позивача про визначення порядку його участі у вихованні та спілкуванні з сином підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням первісного та зустрічного позовів суд вважає за необхідне звільнити сторони від обов`язку сплачувати одна одній частину судових витрат.

На підставі вище наведеного, керуючись ст. 2-5, 76-80, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. 151, 157, 159, 164, 180, 182, 184, 191 СК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 за первісним позовом задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого в АДРЕСА_1 , код платника податків НОМЕР_1 , аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої в АДРЕСА_2 , код платника податків НОМЕР_2 , на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно до досягнення сином повноліття, починаючи стягнення з 16.05.2018 року.

В задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_3 відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_4 за зустрічним позовом задовольнити частково.

Встановити порядок участі ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді: систематичних побачень за його місцем проживання в АДРЕСА_1 , протягом вихідних днів починаючи з 11 год. кожної першої суботи місяця до 16 год. кожної першої неділі місяця; за домовленістю з матір`ю дитини - ОСОБА_3 для спільного відпочинку 1 місяць в літку, та один тиждень під час зимових канікул; на день народження дитини за місцем проживання матері; на день народження батька за місцем проживання батька.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Чхайло О. В.