Справа № 450/184/19 Провадження № 2/450/38/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2019 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про предмет спору : стягнення з відповідача на користь позивача моральну шкоду заподіяну ДТП в розмірі 30 000, 00 грн.

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): 03.05.2018 року о 21 год. 30 хв. відбулося ДТП, відповідач керуючи автомобілем 3A3-DAEWOO SENS Т 13110 д.н.з. НОМЕР_1 на вулиці Івана Франка, 77 с. Зубра Пустомитівського району, Львівської області, був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не дотримувався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 21140 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, відповідач не повідомив про ДТП підрозділ поліції, не дочекався прибуття працівників поліції, не зупинив транспортний засіб, і покинув місце пригоди. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 31.07.2018 року, відповідача було визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Внаслідок ДТП позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягала у завданні їй негативних наслідків в результаті ДТП як при безпосередньо під час вчинення адміністративного правопорушення, так і після нього. До негативних наслідків вона відносить нервовий стрес, який вона пережила під час наїзду транспортного засобу відповідача, оскільки в цей час знаходилася за кермом свого автомобіля. Під час ДТП позивачка пережила страх за своє життя, оскільки думала, що постраждає фізично. Вона дуже глибоко пережила завдання пошкоджень її транспортному засобу. Для відновлення нормального душевного стану їй потрібен був час. Позивач не вчинив жодних дій щодо врегулювання конфлікту, та відшкодування завданої шкоди. У позивача є двоє малолітніх дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які відвідують дитячий садочок та школу. Позивач проживає далеко від школи та садочку, тому возила дітей власним автомобілем але після ДТП вона не могла цього робити, бо автомобіль був в ремонті. Діти були змушені їздити маршруткою, чи позивач користувалась послугами таксі. Позивач працює торгівельним представником відділу продажів у ПрАТ «Концерн Хлібпром», їй, як торгівельному представнику був необхідний автомобіль для виконання службових обов`язків, однак таким вона не могла користуватися та змушена була їздити маршрутним таксі, оскільки автомобіль був не справним. Фактично, чотири місяці до жовтня 2018 р. вона не могла користуватись своїм автомобілем, бо він перебував в ремонті. Всі чотири місяці позивач нервувала з приводу поновлення її порушеного права в результаті неправомірних дій відповідача. Всі ці чотири місяці її увага сконцентровувалась на ремонті автомобіля, бо без нього вона не могла возити дітей до школи та садочку, і їздити автомобілем, для виконання своїх трудових обов`язків, як торгового агента. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила такі задоволити з підстав викладених в позовній заяві.

Позиція відповідача : в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, шляхом поміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

22.01.2019 року ухвала про залишення позовної заяви без руху; 29.01.2019 року заява представника позивача про усунення недоліків; 15.02.2019 року заява представника про доручення квитанції; 13.02.2019 року ухвала про відкриття провадження; 18.02.2019 року запит, щодо доступу до персональних даних; 11.03.2019 року відповідь на запит, щодо доступу до персональних даних; 03.05.2019 року клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи; 18.07.2019 року ухвала про призначення справи до судового розгляду; 20.07.2019 року оголошення про виклик відповідача.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

03 травня 2018 року о 21 год. 30 хв. на вул. Івана Франка, 77, с. Зубра, Пустомитівського району, Львівської області водій ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом ЗАЗ-DAEWOO SENS T 13110 д.н.з. НОМЕР_1 , був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 21140 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_3 не повідомив про ДТП підрозділ поліції, не дочекався прибуття працівників поліції, не зупинив транспортний засіб і покинув місце пригоди, чим ОСОБА_3 порушив п. 1.5, 2.3(б), 13.1, 2.10 (а); 2.10(е) Правил дорожнього руху України.

Постановою Пустомитівського районного суду Льівської області від 31.07.2018 року ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні вищевказаної ДТП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання матеріальної та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. При цьому згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до абз. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 12, ч.ч. 1, 6, 7 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Представник позивача в судовому засідання, зазначила, що цивільної правова-відповідальність відповідача була застрахована, та його страховою компанією її довірителю відшкодовано матеріальну шкоду заподіяну ДТП, однак доказів на підтвердження вказаного суду не надано.

Також стороною позивача не надано суду жодного доказу на підтвердження того, автомобіль за участю якого відбулося ДТП, належить їй, що такий перебував на ремонті вказаний нею термін, та що вона була позбавлена можливості використовувати автомобіль, що викликало суттєві незручності у її пересуванні та пересуванню її рідних.

Тому з врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог, слід відмовити, оскільки позивачем не доведено, що позивачу була завдана моральна шкода.

Судові витрати пугають розподілу у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 ,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач : ОСОБА_2 , ІНПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідач : ОСОБА_3 , ІНПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 30.08.2019 року.

СуддяД. А. Кукса