Номер провадження: 22-ц/813/2410/19
Головуючий у першій інстанції Середа І.В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Півнєву Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2014 року про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання в цивільній справі за заявою Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2010 року ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення з них в солідарному порядку на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 583 716,13 грн та в рівних частках витрати на оплату судового збору 1700 грн та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з кожного (т. 1, а.с. 6-9).

03 вересня 2012 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси позов задоволено, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 1583716,13 грн та в рівних частках витрати на оплату судового збору по 850 грн та по 60 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з кожного ( т. 1, а.с. 96-99).

22 серпня 2014 року представник ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа посилаючись на те, що копії судового рішення по справі №1527/5838/12 на адресу банку надіслано не було, рішення набрало законної сили 14.09.2012 року, було отримано за їх зверненням разом з виконавчим листом лише 06.08.2014 року, а тому строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання сплинув ( т. 2, а.с. 1-2).

06 жовтня 2014 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси заяву ПАТ «ОТП Банк» задоволено, поновлено ПАТ «ОТП Банк» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа 1527/5838/12 від 03 вересня 2012 року, виданого Суворовським районним судом м. Одеси 06 серпня 2014 року по справі №1527/5838/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення з заборгованості за кредитним договором в розмірі 1583716,13 грн та в рівних частках витрат на оплату судового збору по 850 грн та по 60 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з кожного, щодо стягнення з ОСОБА_1 (т. 2, а.с. 19).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою 17 вересня 2018 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою. Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зокрема, апелянт вказує на те, що з частиною справи № 523/13035/14-ц, щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу ніколи не знайомився та не міг знати про її існування, так як інформація про неї відсутня у Єдиному реєстрі судових рішень. Заява про поновлення строку взагалі не містить причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання. Оскаржувана ухвала не містить конкретизованої мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, та закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу, зокрема немає посилань на поважні причини, які були підставою задоволення заяви. Тому апелянт просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та зобов`язати відповідну виконавчу службу, до якої було подано виконавчий лист, скасувати всі виконавчі дії, які були виконані на підставі виконавчого листа по справі № 1527/5838/12 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення з заборгованості за кредитним договором, відмовити ПАТ «ОТП Банк» у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання ( т. 2, а.с. 27-30).

Ухвалою судді Апеляційного суду Одеської області Сегеди С.М. від 27.11.2018 року було поновлено строк апеляційного оскарження та відкрито апеляційне провадження в справі (т. 2, а.с. 45-46). Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 03.12.2018 року справа була призначена до розгляду (т. 2 а.с. 47).

Відзив чи заперечення на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

В зв`язку з ліквідацією Апеляційного суду Одеської області протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа була розподілена колегії суддів Одеського апеляційного суду в складі головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М. Ухвалою Одеського апеляційного суду. від 04.02.2019 року справа була прийнята до провадження. та призначена до розгляду.

В судовому засіданні апелянт просив задовольнити апеляційну скаргу, представник АТ «ОТП Банк» проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Інші учасники провадження в судове засідання не з`явились. Про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників провадження, які з`явились, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції, враховуючи встановлені судом обставини, прийшов до висновку, що строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання підлягає поновленню, оскільки позивачі копію рішення не отримували, боржники рішення суду не виконали, тому строк пропущений з поважних причин.

Апеляційний суд часткового задовольняє апеляційну скаргу та вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15.12.2010 року було вирішено задовольнити позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» та стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором ML-500/239/2007 від 26.12.2007 року в розмірі 1 583 716,13 грн; стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «ОТП Банк» витрати за оплату державного мита в розмірі 1700 грн та витрати за інформаційно-технічне забезпечення цивільного процесу в розмірі 120 грн (т. 1, а.с. 66-68). Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 04.04.2012 року було задоволено заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 15.12.2010 року та справу призначено до розгляду в загальному порядку (т. 1, а.с. 71-72).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 03.09.2012 року позов ПАТ «ОТП Банк» був задоволений, зокрема стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором ML-500/239/2007 від 26.12.2007 року в розмірі 1 583 716,13 грн, яка складається з 1 470 979,90 грн сума основного боргу, 95 159,28 грн заборгованість за відсотками, 17 501,95 грн пеня, 75 грн штрафні санкції; а також стягнуто з ОСОБА_1 витрати за оплату державного мита в розмірі 850 грн та витрати за інформаційно-технічне забезпечення цивільного процесу в розмірі 60 грн та з ОСОБА_2 витрати за оплату державного мита в розмірі 850 грн та витрати за інформаційно-технічне забезпечення цивільного процесу в розмірі 60 грн (т. 1, а.с. 96-99).

Докази направлення сторонам рішення суду від 03.09.2012 року матеріали цивільної справи не містять.

28.07.2014 року представник ПАТ «ОТП Банк» подав до суду заяву про видачу рішення та виконавчого листа. До цієї заяви представник позивача надав виконавчий лист від 15.12.2010 року, а також постанову головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби про закінчення виконавчого провадження від 20.12.2012 року, ВП № 30355227 в зв`язку з тим, що 20.12.2012 року на адресу відділу надійшла ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 04.04.2012 року в справі № 1527/3324/12 про скасування рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15.12.2010 року (т. 1, а.с. 100-105). В матеріалах справи міститься розписка представника позивача, з якої вбачається, що копію рішення та два виконавчих листа було отримано 06.08.2014 року (т. 1, а.с. 100).

22.08.2014 року ПАТ «ОТП Банк» звернулися до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (т. 2, а.с. 1-2). В додаток до вказаної заяви представник заявника надав копію постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 18.08.2014 року, ВП № 44411142 в зв`язку з пропуском строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання (т. 2, а.с. 3), а також власне виконавчий лист від 03.09.2012 року, відповідно до якого рішення набрало законної сили 14.09.2012 року, а строку пред`явлення до виконання 14.09.2013 року, виконавчий лист виданий 06.08.2014 року (т. 2, а.с. 4).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06.10.2014 року заяву ПАТ «ОТП Банк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання було вирішено задовольнити (т. 2, а.с. 19).

27.10.2014 року представник ПАТ «ОТП Банк» подали до суду заяву про видачу копії рішення та виконавчого листа (т. 2, а.с. 21).

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України в редакції, діючій на момент ухвалення оскаржуваної ухвали від 06.10.2014 року, стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Вказане положення кореспондує ч. 1 ст. 433 ЦПК України в чинній редакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. За ч. 5 вказаної статті обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Отже, розглядаючи справу суд, ґрунтуючись на нормах відповідного законодавства, яке регулює те чи інше спірне питання, на основі всебічно досліджених обставин справи та оцінених доказів, які надавались сторонами в справі, повинен ухвалити законне та обґрунтоване рішення, при цьому належним чином вмотивувавши його.

Враховуючи вище наведене, апеляційний суд звертає увагу на те, що оскаржувана ухвала не містить достатніх мотивів, які б доводили обґрунтованість прийнятого рішення. Відтак апеляційний суд задовольняє апеляційну скаргу в частині відповідних доводів та скасовує оскаржувану ухвалу з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Разом з тим, одночасно з наведеним та в контексті інших доводів апеляційної скарги, які, з огляду на встановлену процесуальну помилку суду першої інстанції, залишились поза дослідженням та оцінкою суду апеляційної інстанції, Одеський апеляційний суд вважає зауважити таке.

Виходячи зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04.11.1950 року, права людини вважаються захищеними лише після повного виконання рішення суду. Вказане положення конвенції розповсюджується і на юридичних осіб. Невиконання судового рішення є порушенням права особи на суд і стаття 6 Конвенції втрачає свій сенс. Згідно із запропонованим Європейським судом з прав людини підходу до обов`язковості виконання рішення суду слід зауважити, що розглядаючи скаргу слід враховувати не тільки гарантовані законом права скаржника - боржника по справі, але й інтереси кредитора, які також захищаються національним законом, та які є рівними учасниками відносин, щодо виконання судового рішення. При цьому, в кожному конкретному випадку, зважаючи на обставини, повинен бути знайдений розумний баланс між інтересами кредитора та боржника щодо виконання судового рішення. Боржник не може знаходитися в стані правової невизначеності протягом значного проміжку часу, так само як і кредитор має право на відповідну справедливу сатисфакцію. Відтак, суд, розглядаючи відповідне спірне питання, суд повинен різносторонньо підходити до вирішення справи, оцінюючи при цьому обставини, які дійсно стосуються предмету спору та мають значення для вирішення справи, поведінку сторін, в контексті її добросовісності щодо вирішення спору та, власне, виконання судового рішення, запобігання зловживання сторонами своїми правами та застосування до них, у випадку допущення таких зловживань, передбачених законодавством процесуальних заходів, та в результаті, ухвалити відповідне обґрунтоване законне судове рішення.

Таким чином, зважаючи на вище викладене, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, а судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, апеляційний суд на підставі ст. 379 ЦПК України скасовує оскаржувану ухвалу та направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2014 року про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання скасувати. Справу направити для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко

Повний текст постанови виготовлено 27 травня 2019 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

15.05.2019 року м. Одеса