ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/391/19
Провадження №2/477/469/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Семенової Л.М.,

із секретарем судового засідання Сірюк С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до садівничого товариства «Металург», третя особа: Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про визнання права власності на реконструйований садовий (дачний) будинок,

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на самовільно реконструйований садовий будинок за рахунок добудови прибудови літ. «А1» загальною площею 27,8 кв.м. розмірами 8,04х2.18+2.75х6,20, та хозблоку-душу літ. «В» розмірами 1,74х3,32 площею забудови 5,8 кв.м. № 315/1 по вул. 21-а Продольна, що розташований у садівничому товаристві «Металург» в межах Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області.

Згідно позовної заяви, позивач просить визнати право власності на самочинну прибудову до садового будинку.

В судове засідання позивач не з`явилася, подавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.37).

Відповідач Садове товариство «Металург» свого представника до суду не направило, подало заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнало (а.с. 39).

Третя особа Управління державної архітектурно- будівельної інспекції у Миколаївській області також надіслало заяву про розгляд справи за відсутності їх представника та вирішення спору відповідно до вимог Закону.

Зі змісту наданих письмових документів слідує, що 18 червня 2015 року позивач ОСОБА_1 придбала на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельну ділянку для ведення індивідуального садівництва в СТ «Металург» Галицинівська сільська рада Вітовського району Миколаївської області по АДРЕСА_1 Продольній 21-а № НОМЕР_1 та садовий будинок, зведеній на ній (а.с. 9-15) .

В липні 2015 року нею здійснено самочинне будівництво, зокрема: прибудова літ. А1 загальною площею 37,8 кв.м. та хозблок-душ літ.В (а.с. 20).

За її зверненням 19.12.2018 року Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області щодо введення в експлуатацію самовільно реконструйованого в липні 2015 року садового (дачного) будинку було повідомлено про неможливість його прийняття в експлуатацію згідно з Порядком проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 року №158 та набрав чинності 31.08.2018 року (а.с. 16).

В той же час, позивачем даний позов заявлено до Садівничого товариства «Металург», однак останнє не є особою, яка порушила, не визнає чи оспорює права позивача, тому відсутні підстави про вирішення між даними особами спору про право цивільне.

Крім того щодо змісту заявлених вимог, то у розумінні ч.1 ст.376ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а і об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Аналогічні висновки викладені в правовій позиції, висловленій Верховним Судом України 02 грудня 2015 року при розгляді справи № 6-1328цс15.

В той же час, норами частини 3 ст.376 ЦК України передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Ця умова є єдиною для визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості за такою особою на підставі рішення суду.

При цьому слід ураховувати положення частини першої статті 376 ЦК України, а саме: наявність в особи, що здійснила будівництво, належного дозволу та належно затвердженого проекту, а також відсутність істотних порушень будівельних норм і правил у збудованому об`єкті нерухомості.

Такі роз`яснення у своїй постанові від 02.12.2015 року у справі 6-1328цс15 надала цивільна палата у цивільних справах Верховного суду України.

Відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого КМУ від 13 квітня 2011 р. № 461, у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта, в той час такі суду надані не були.

Крім того, земельна ділянка попередньому власнику передана у власність в 2009 році за цільовим призначенням для індивідуального садівництва. За цим же цільовим призначенням земельна ділянка перейшла у власність позивача та її цільове призначена не змінилося. Після отримання даної земельної ділянки у власність позивач здійснила самочинні реконструкції (прибудову А1) та самочинне будівництво хозблоку.

Відповідно до частини 3 ст. 35 ЗК України, земельні ділянки, призначені для садівництва, можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо.

Тобто, норми Земельного кодексу передбачають можливість використання земельні ділянки, призначені для садівництва в тому числі для зведення необхідних будинків, господарських споруд, отже можливість застосування до даних правовідносин положень частини 3 ст. 376 ЦК України виключається.

Враховуючи вище наведене, суд вважає необхідним у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, п. 3 Перехідних положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до садівничого товариства «Металург», третя особа: Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про визнання права власності на реконструйований садовий (дачний) будинок АДРЕСА_2 , що розташований у садівничому товаристві «Металург» в межах Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської АДРЕСА_3 , - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Л.М. Семенова