Справа № 522/2639/19
Провадження № 2/522/5900/19
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

24 травня 2019 року

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

при секретарі судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні буз виклику сторін заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекс Навігатор», Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», третя особа Вецнер ОСОБА_2 Францівна, про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги та договором іпотеки, скасування змін, внесених до Державного реєстру іпотек,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м.Одеси 15.02.2019 року надійшов позов ОСОБА_1 до ТОВ «Лекс Навігатор», ПАТ «Фідобанк», третя особа ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги від 07.02.2019 року за кредитним договором та договором іпотеки; про скасування змін, внесених до Державного реєстру іпотек про зміну іпотекодержателя.

Ухвалою суду від 21.02.2019 року справу передано на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.03.2019 року справу передано для розгляду за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеного складу суду від 17.05.2019 року справу передано на розгляд судді Домусчі Л.В., отримано суддею 20.05.2019 року.

Оскільки згідно чинного законодавства, спори між судами про підсудність не допускаються та з урахуванням положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ухвалою суду від 23 травня 2019 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в підготовчому засіданні 24 червня 2019 року.

Разом із позовом позивачем було подано заяву про забезпечення позову, згідно якої просив забезпечити позов шляхом заборони ТОВ «Лекс Навігатор», державним та приватним нотаріусам України, державним реєстраторам України вчиняти дії по зміні реєстрації права власності квартири АДРЕСА_1 , яка є предметом договору іпотеки від 18.03.2008 року №014/1388/3/11788/1 та змін реєстрації Іпотекодержателя за вищевказаним договором іпотеки.

У відповідності до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, подане клопотання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цьогоКодексузаходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Із роз`яснень Верховного Суд України у п. 4 постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК заходів забезпечення позову. Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов`язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд враховує, що саме лише посилання позивача у заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами згідно зі ст. 81 ЦПК, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Окрім того, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що спосіб забезпечення позову, який просить застосувати позивач не узгоджується з предметом позову.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо дійсності укладеного 07 лютого 2019 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Лекс Навігатор» договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитним договором №014/1388/3/11788 від 18.03.2008 року, укладеним між ВАТ «Ерсте Банк» (правонаступником якого є ПАТ Фідобанк») та ОСОБА_1 , а також укладеним між останніми договором іпотеки означеного жилого приміщення (квартири АДРЕСА_2 52, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 ).

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач просить заборонити ТОВ «Лекс Навігатор», державним та приватним нотаріусам України, державним реєстраторам України вчиняти дії по зміні реєстрації права власності квартири АДРЕСА_1 , яка є предметом договору іпотеки від 18.03.2008 року №014/1388/3/11788/1 та змін реєстрації Іпотекодержателя за вищевказаним договором іпотеки.

Однак, зазначене нерухоме майно, не є предметом спору у даній справі, право власності на вказане нерухоме майно у даній справі ніким не оспорюється, а тому враховуючи викладене, відсутні підстави для задоволення заяви позивача про забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Лекс Навігатор», державним та приватним нотаріусам України, державним реєстраторам України вчиняти дії по зміні реєстрації права власності квартири АДРЕСА_1 , яка є предметом договору іпотеки від 18.03.2008 року №014/1388/3/11788/, адже забезпечення позову у даний спосіб не є забезпеченням виконання рішення у даній справі.

Також, відповідно до вимог ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Отже, суд вбачає, що у разі забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Лекс Навігатор», державним та приватним нотаріусам України, державним реєстраторам України вчиняти дії по зміні реєстрації Іпотекодержателя за договором іпотеки, суд фактично передчасно вирішить питання позовних вимог по суті.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви, як необґрунтованої.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити позивачу у задоволенні його заяви про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекс Навігатор», Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», третя особа ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги та договором іпотеки, скасування змін, внесених до Державного реєстру іпотек.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Приморський районний суд м. Одеси.

У разі подання апеляційної скарги на ухвали суду щодо забезпечення позову до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги, їх подання не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом.

Суддя Л.В. Домусчі