Справа № 648/1307/19
Провадження № 2/648/574/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року смт. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді: Кусік І.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Козлової Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Олександрівська сільська рада Білозерського району Херсонської області про визначення додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовомдо ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Олександрівська сільська рада Білозерського району Херсонської області, яким просила суд ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за правом представлення після діда - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком три місяці.

Позов мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її дід - ОСОБА_5 . Після його смерті матері залишилося спадкове майно. Позивач є онукою померлого та, у відповідності до ст. 1266 ч.1 ЦК України, його спадкоємцем за правом представлення. Протягом шести місяців з часу відкриття спадщини ОСОБА_1 не заявила про свою відмову від спадщини, а отже, на її думку, згідно ст. 1268 ч.3 ЦК України, вона вважається такою, що прийняла спадщину. Позивач зазначила, що від спадку вона не відмовилася, проте не подала до нотаріальної контори у шестимісячний строк заяву про її прийняття, оскільки лише нещодавно вона дізналася про те, що має право на спадок як дочка померлої дочки спадкодавця, тобто, онука, яка має право успадкувати ту частку, яка б належала її матері - ОСОБА_6 , якби вона була жива на час відкриття спадщини. Маючи намір прийняти спадщину, ОСОБА_1 25.03.2019 року звернулася до державного нотаріуса Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області Алпеєвої Т.В. для оформлення спадкового майна після померлого ОСОБА_5 , проте отримала відмову у видачі свідоцтва, зауваживши про відсутність заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

На підставі вищевикладеного, позивач вважає, що визначений законом строк для подання до нотаріальної контри заяви про прийняття спадщини після смерті діда нею пропущений з поважних причин, так як вони пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для ОСОБА_1 , як спадкоємця, а саме: причиною пропуску строку для прийняття спадщини є та обставина, що вона лише нещодавно, а саме: 12.03.2019 року з листа Білозерської державної нотаріальної контори, дізналася, що теж має право на спадок після померлого діда, тож просила суд визначити їй додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за правом представлення після діда - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судові витрати просила покласти на відповідача.

В судовому засіданні:

Позивач заявлені вимоги підтримала, надала суду пояснення, аналогічні позову.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, яким просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її вимог. Свою позицію мотивував тим, що твердження позивача про те, що їй стало відомо про право на спадщину лише 12.03.2019 року не відповідає дійсності. Так, ще у 2015 році ОСОБА_7 отримав першу групу інвалідності по зору та потребував сторонньої допомоги. Його дочки ОСОБА_3 та ОСОБА_6 домовилися про те, що за батьком буде доглядати мати відповідача - ОСОБА_3 - інвалід ІІІ групи онкозахворювання та сам відповідач. Натомість, дідусь переписав житловий будинок та земельну ділянка на відповідача. Тоді ж ОСОБА_6 віддала ОСОБА_3 всі необхідні документи. Це було зумовлено тим, що ОСОБА_6 сама мала групу інвалідності, а її діти та онуки ОСОБА_4 та ОСОБА_1 відмовлялися доглядати за хворим. Відповідач з його матір`ю в період часу з 2015 року по 29.08.2018 року доглядали за ОСОБА_7 , лікували його, провели його поховання. У червні 2015 року ОСОБА_7 склав заповіт, яким заповів відповідачу житловий будинок, який у вересні 2015 року йому й подарував. Після того, як це стало відомо позивачу, її матері та ОСОБА_4 , останні приїздили до ОСОБА_7 та вмовляли його написати заповіт на земельну ділянку саме на позивача, але дід відмовив, мотивуючи це тим, що все його майно буде належати тому, хто його догляне. Тож ОСОБА_1 знала про земельну ділянку (пай), яка належала померлому, а ОСОБА_3 після відвідування нотаріуса, особисто повідомляла позивача про її право на спадщину та просила дотриматися домовленостей щодо спадкового майна. Крім того, позивач добре знала і про строки прийняття спадщини, оскільки вже мала справу з поданням заяви до нотаріуса після смерті своєї матері - ОСОБА_6 . Крім того, відповідач звернув увагу на те, що у Витязі зі спадкового реєстру від 10.12.2018 року ім`я та по-батькові спадкодавця вказано як « ОСОБА_7 », а у його свідоцтві про смерть від 28.03.2019 року прізвище та по-батькові померлого вказано як « ОСОБА_5 ».

Представник відповідача підтримав позицію свого довірителя, просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її позову у повному обсязі.

ОСОБА_3 заперечила проти позову, просила суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її вимог.

ОСОБА_4 в судові засідання не з`явився, про час, дата та місце розгляду справи був повідомлений про розгляд справи у встановленому законодавством порядку, про причини неявки не повідомив, заяв, клопотань чи відзиву не подав.

Представник Олександрівської сільської ради Білозерського району Херсонської області надав суду відзив на позов, яким не заперечував проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , просив розглянути справу без його участі.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі доказами.

16 травня 2019 року ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області позовну заяву ОСОБА_1 було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 13 червня 2019 року підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 14.03.1981 року Широкобалківською сільською радою Білозерського району Херсонської області; свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого Широкобалківською сільською радою Білозерського району Херсонської області; свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 27.12.1960 року Олександрівським РАЦС Білозерського району Херсонської області; свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , виданого 21.10.1979 року Широкобалківською сільською радою Білозерського району Херсонської області; свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 28.08.2017 року Білозерським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області; свідоцтва про смерть (повторно) серії НОМЕР_6 , виданого 28.03.2019 року Білозерським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області, позивач є донькою ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та онукою ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Статтею 1266 ч.1 ЦК України визначено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Таким чином, позивач є спадкоємцем після ОСОБА_5 за правом представлення на ту частку спадщини, яка належала б за законом її матері - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З довідки Олександрівської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 377 від 11.04.2019 року вбачається, що ОСОБА_7 по день своєї смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1 . В будинку на момент його смерті були зареєстровані донька - ОСОБА_3 та онук - ОСОБА_2

Листом № 365/02-147 від 29.08.2018 року державним нотаріусом Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області Алпеєвою Т.В. було повідомлено позивача про те, що до нотаріальної контори звернулися спадкоємці померлого ОСОБА_7 з питань оформлення свідоцтва про право на спадщину. Цим же листом нотаріус повідомила позивача, як його спадкоємицю за правом представлення, про відсутність в нотаріальній конторі її заяви на прийняття спадщини після померлого діда.

Листом про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину від 25.03.2019 року державний нотаріус Білозерського районної нотаріальної контори Херсонської області Алпеєва Т.В. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 у зв`язку з відсутністю заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк у шість місяців.

З матеріалів спадкової справи № 553/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_9 відмовилася від належного їй спадкового майна після смерті батька на користь ОСОБА_2 . ОСОБА_4 спадщину не прийняв та звертатися за її оформленням не буде. Позивач просила нотаріуса не видавати свідоцтво про право на спадщину після померлого, оскільки вона має намір звертатися до суду з приводу продовження строку на прийняття спадщини. Інші спадкоємці відсутні.

Згідно ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Постановою Верховного Суду від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17 визначено, що за змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17 та Верховним Судом у постанові від 03 липня 2019 року по справі № 320/2866/17.

Таким чином, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, Закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання щодо визначення ОСОБА_1 додаткового строку для прийняття спадщини після померлого діда, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому виходить з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Виходячи з правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Згідно ст.ст. 80, 81 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Єдиною підставою пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 ОСОБА_1 вказує ту обставину, що вона лише нещодавно, а саме: 12.03.2019 року з листа Білозерської державної нотаріальної контори, дізналася, що теж має право на спадок після померлого діда.

Таким чином, з вищевказаного випливає, що фактично єдиною причиною несвоєчасного звернення ОСОБА_1 до нотаріуса з питання оформлення спадщини є відсутність у неї необхідних юридичних знань, що, з урахуванням вищевикладеної правової позиції Верховного Суду, не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не було надано достатніх доказів того, що вона пропустила строк для прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 з поважної причини, обставин, які б давали підстави для надання їй додаткового строку для прийняття спадщини понад установлений законом шестимісячний строк позивачем не доведені, а судом не встановлені, а отак, позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 5, 10, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1266 ч.1, 1269, 1270, 1272 ЦК України, постановою Верховного Суду від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17, постановою Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року по справі № 6-1320цс17 та постановою Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 320/2866/17, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_2 ) відмовити в задоволенні позову до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_8 , АДРЕСА_1 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_9 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_10 , АДРЕСА_3 ), Олександрівська сільська рада Білозерського району Херсонської області (, вул. Миру, 9, с. Олександрівка Білозерського району Херсонської області), про визначення додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне рішення суду складено15 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя: Кусік І.В.