Номер провадження: 22-ц/813/5164/19
Номер справи місцевого суду: 495/4355/18
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

30.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого-судді Комлевої О.С., перевіривши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 травня 2018 року про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

встановив:

У травні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 травня 2018 року провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням було відкрито та справа призначена до розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою судді про відкриття провадження, в частині недотримання правил підсудності, 20 березня 2019 року ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 звернулися до суду з апеляційною скаргою.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала судді від 22 травня 2018 року про відкриття провадження постановлена суддею одноособово за відсутністю сторін, посилання про те, що оскаржувану ухвалу апелянти не отримували спростовуються матеріалами справи, оскільки 07 липня 2018 року ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 подали до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області клопотання, в якому зазначили про те, що 21 червня 2018 року їм було відомо про те, що в провадженні суду є зазначена цивільна справа за позовом ОСОБА_4 , з якою відповідачі категорично не були згодні та просили суд відмовити позивачу у задоволені позовної заяви, тобто ще 21 червня 2018 року їм було відомо про те, що провадженні суду на розгляді знаходиться зазначена справа, однак апеляційна скарга була подана лише 20 березня 2019 року.

Ухвалою судді Одеського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року, апеляційна скарга ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 була залишена без руху, з наданням апелянту строку, у відповідності ч. 3 ст. 357 ЦПК України протягом десяти днів з дня вручення ухвали усунути недоліки по апеляційній скарзі, а саме звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку, в якій вказати поважні причини пропуску строку, а також сплатити судовий збір у розмірі 384,20 грн. (а.с. 161-163).

Копія вказаної ухвали була направлена ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , за адресою, яка зазначена апелянтами в апеляційній скарзі, а саме: АДРЕСА_1 (а.с. 155-157, 164).

Оскільки на адресу суду були повернуті конверти з позначкою за закінченням терміну зберігання, ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 були повторно направлені копії вказаної ухвали судді від 15 квітня 2019 року, які також були повернуті на адресу суду з позначкою за закінченням терміну зберігання (165-166, 171-172, 177-178, 183-184, 189-190, 195-196).

Відповідно до довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 205, 207, 209).

Також для повідомлення апелянтів, 10 вересня 2019 року, на підставі заяви для опублікування на офіційному веб-сайті суду на адресу прес-служби Одеського апеляційного суду було надане повідомлення про залишення апеляційної скарги ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 без руху, яке опубліковано судом 10 вересня 2019 року (а.с. 210-211).

Тобто, судом були здійснені усі можливі заходи, щодо направлення та повідомлення апелянтів про залишення апеляційної скарги без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до апеляційного суду з заявами про зміну місця проживання або місцезнаходження не надали, не цікавилися рухом своєї апеляційної скарги та у встановлений строк, недоліків апеляційної скарги не усунули.

Відповідно до статті 44 ЦПК України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Зловживанням процесуальними правами в розумінні процесуального закону є, крім іншого, вчинення (або не вчинення) дій, спрямованих на безпідставне затягування розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду слідує, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 3 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 звернувшись до суду з апеляційною скаргою ще 20 березня 2019 року, не виконали вимоги ухвали, якою апеляційна скарга була залишена без руху та не цікавилися її рухом, що приводить до висновку про затягування розгляду справи та зловживання своїми процесуальними правами, що унеможливлює розглянути справу, у передбачені Цивільним процесуальним кодексом строки.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч.1 ст.358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи те, що недоліки апеляційної скарги, у встановлений строк апелянтами не усунуті, а саме не надана заява про поновлення строку, в якій апелянти повинні були вказати поважні причини пропуску строку, а також не сплачений судовий збір, ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 у відкритті апеляційного провадження у справі слід відмовити у відповідності до вимог ст. 358 ЦПК України.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у відкритті апеляційного провадження заапеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 травня 2018 року про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева