БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/7510/18 провадження № 2/361/1132/19
У Х В А Л А

«21» лютого 2019 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_3 на свою користь суму боргу за договором позики у розмірі 2 400 000 грн. 00 коп.

18 лютого 2019 року сторони у справі подали спільну заяву про укладення мирової угоди, в якій просять затвердити мирову угоду, шляхом припинення права власності на земельні ділянки, що належать на праві власності ОСОБА_3 та визнання за ОСОБА_2 права власності на ці земельні ділянки. З підстав затвердження мирової угоди, сторони просять закрити провадження у даній справі.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 заяву про укладення мирової угоди підтримала.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 у судовому засіданні заяву про укладення мирової угоди підтримав.

Перевіривши матеріали справи та заяву про укладення мирової угоди, суд дійшов висновку, що мирова угода, на умовах запропонованих сторонами, задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частини сьомої статті 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Так, відповідно до частини другої статті 207 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь - якій стадії судового процесу.

Вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд враховує, що одним із способів врегулювання спору між сторонами судової справи є укладення мирової угоди.

Мирова угода - це угода сторін, в якій вони викладають прийнятний для них варіант вирішення судової справи, розподіляють спірні права та обов'язки, або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу. Наслідком затвердження мирової угоди судом є припинення провадження по справі, а також встановлення, припинення чи зміна прав та обов'язків для сторін.

Відповідно до частини першої статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд має з'ясувати чи не суперечать умови мирової угоди вимогам закону.

Відповідно до позовної заяви ОСОБА_2 предметом спору є стягнення грошових коштів за договором позики у розмірі - 2 400 000 грн. 00 коп. В той же час за умовами мирової угоди сторони домовилися про припинення права власності ОСОБА_3 на земельні ділянки та визнання за ОСОБА_2 права власності на них.

Тобто, фактично предмет мирової угоди не співвідноситься з предметом позову.

Сторонами не враховано, що мирова угода не є правочином, який вчинюється за загальними правилами цивільного законодавства. Мирова угода є різновидом зобов'язання, яке виникає на підставі договору, укладеного за взаємною згодою сторін у письмовій формі та затвердженого судовим рішенням (ухвалою).

Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини одночасно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін. Умови мирової угоди повинні безпосередньо стосуватися предмета позову, що виключає зазначення в ній дій, коштів чи майна, які не відносяться до предмету спору.

Надана сторонами мирова угода не стосується предмета позову, умови мирової угоди не пов'язані зі спірними правовідносинами.

За положеннями частини пятої статті 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, або є не виконуваними; 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним відмовити сторонам у затвердженні мирової угоди.

Керуючись статтями 207, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У затвердженні мирової угоди ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відмовити.

Продовжити підготовче засідання у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.О.Василишин