Справа № 462/4386/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 року м.Львів

Залізничний районний суд міста Львова у складі: головуючого судді Румілової Н.М., при секретарі Шиманській Я.І., за участю представника позивача Деркача Ю . Ю . , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ«Комерційний банк «Приватбанк» 19.09.2017 року звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідно укладеного договору № б/н від 24.01.2011 року відповідач ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 10000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і в любий момент банк має право його змінити (зменшити або збільшити). Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті. Власник картки зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання Овердрафту, виконувати зобов`язання за кредитом, сплачувати комісії на умовах укладеного договору. Відповідач свої зобов`язання не виконав. Просить стягнути заборгованість за договором у розмірі 99641.34 грн. яка складається з наступного: 8630,32грн. - заборгованість за кредитом; 82278,86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3511,14 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00грн. - штраф (фіксована частина); 4721,2 грн. - штраф (процентна складова).

Представник позивача Деркач Ю.Ю. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, зазначив, що позивач користувалась платіжною карткою, витрачала кошти на власний розсуд, звернув увагу суду на те, що відповідач тільки в один день 26.06.2013 року розрахувалась карткою за покупки більше ніж на 1000 грн. Просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначила, що вона 24.01.2011 року відкривала в банку депозитний рахунок, про кредитний рахунок її не попереджали. Крім того, з її рахунку невідома особа, зняла кошти в сумі 8000 грн., у зв`язку з чим триває досудове слідство. Також зазначила, що позивач посилається на начебто отримання нею кредиту в сумі 10000 грн., однак в долученому до справі договору зазначається сума 500 грн. Просила у позові відмовити.

Представник позивача Кравчишин Р.Б. в судовому засіданні заперечила проти позову, зазначила, що відсутні докази про отримання відповідачем кредиту.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, вважає, що вимоги позивача підлягають відмові з наступних підстав.

На підставі вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, позивач стверджує, що відповідач отримала кредит у розмірі 10000 грн., підписавши заяву-анкету №б/н від 24.01.2011 року . Підписом відповідача у заяві останній надав свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті позивача, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг.

Водночас, відповідно до п.2.1.1 "Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку", ці умови використання кредитних карт ПАТ КБ ПриватБанку, Пам`ятка Клієнта/Довідка про умови кредитування, Тарифи на випуск та обслуговування кредитних карт, а так само Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг встановлюють правила випуску, обслуговування та використання кредитних карток Банку. Дані Умови регулюють відносини між Банком та Клієнтом з випуску і обслуговування Карт. Банк випускає Клієнту Картку на підставі Заяви, належним чином заповненої та підписаної Клієнтом.

Відповідно до п.2.1.1.2.1 "Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку" для надання послуг Банк видає Клієнту Картку, її вид визначений у Пам`ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якої Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладення Договору є дата отримання Карти, зазначена у Заяві.

В оглянутій в судовому засіданні копії "Анкеты-заявления о присоединении к Условиям и Правилам предоставления банковских услуг в ПриватБанке" від 24.01.2011 року, підписаній від імені відповідача, що була долучена до позовної заяви, та у копії, що була витребувана для огляду, сума кредитного ліміту визначена у розмірі 500 грн., а ні 10000 грн., як зазначено у позові. Суд звертає увагу на розбіжності копій анкети- заяви , що була долучена до матеріалів справи та тієї копії, що була додатково надана в судове засідання на підтвердження своїх вимог позивачем, а саме вони не співпадають за текстом, формою.

Також позивачем до позовної заяви надано витяг з "Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" без підписів, визначень виду карти, яку обрав відповідач, не вказано дату отримання. Суд відмітив, що згаданий витяг містить інформацію по чотирьом різновидам карт "Універсальна" - "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", "Універсальна Contract", "Універсальна Gold", тарифи, строки повернення і відсотки у яких різняться між собою. В анкеті -заява зазначена картка "Універсальна Gold". Однак суду для огляду в якості доказу надана довідка про умови кредитування з використанням палтіжної картки «Кредитка Універсальна, 30 днів пільгового періоду" по договору SAMDN3230, що не може бути доказом по справі.

При вирішенні спору суд враховує, що позивачем не була виконання ухвала суду про витребовування кредитної справи для огляду оригіналів в суді.

Згідно п.1.1.1.54 "Умов та правил...", Кредит (кредитна лінія, кредитний ліміт) - розмір коштів, що надаються Банком клієнту на строк, обумовлений у Договорі, на умовах платності та зворотності.

Суд вважає, що лише з наданих позивачем "Анкеты-заявления о присоединении к Условиям и Правилам предоставления банковских услуг в ПриватБанке", неможливо встановити істотні умови кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, а саме - розмір кредиту, розмір процентів, строк та умови надання і повернення грошових коштів. Надані позивачем докази не підтверджують волевиявлення відповідача укласти кредитний договір із згодою з усіх істотних умов.

Позивачем не представлено суду жодного підписаного відповідачем документу, з якого можливо встановити волевиявлення останнього на укладення кредитного договору з конкретно визначеними істотними умовами - розмір тіла кредиту, розмір відсотків, строк повернення.

Крім того, суд враховує пояснення відповідача, згідно до яких вона 24.01.2011 року відкривала в банку саме депозитний рахунок .

Суд вважає, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження того, що між позивачем і відповідачем було укладено кредитний договір, у якому у письмовій формі знайшло б своє відображення дійсне волевиявлення відповідача на отримання від банку грошових коштів кредиту у певному розмірі та зобов`язання повернути його зі сплатою певного розміру процентів.

Згідно до вимог ст.141 ЦПК витрати по справі покладаються на позивача.

Керуючись ст.2,10, 11, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У позові Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складений 11.10.2019р.

Суддя: Н.М.Румілова