21.02.2019 227/4088/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого cудді: Мацишин Л.С.,

за участю секретаря судового засідання: Овчиннікової Ю.О.,

відповідача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення переплати бюджетних коштів, -

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2019 представник позивача звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення переплати бюджетних коштів, в обґрунтування якої зазначив, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, 19 листопада 2014 року звернувся до Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради з заявою про взяття його на облік як внутрішньо переміщену особу. Після цього, 23 січня 2015 року відповідач звернувся до позивача з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Рішенням від 30 січня 2015 року відповідачу було призначено допомогу як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України на період з 23 січня 2015 року по 22 липня 2015 року в розмірі 1768 грн. щомісячно. В подальшому виплату допомоги відповідачу було продовжено на підставі його заяв.

Останнє звернення відповідача до установи уповноваженого банку АТ «Ощадбанк» з заявою щодо призначення допомоги відбулося 24 січня 2018 року. При перевірці інформації, наданої відповідачем в заявах, щодо відсутності у будь-кого з членів сім'ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, було з'ясовано, що відповідач 02 грудня 2014 року придбав у власніть будинок за адресою: Донецька область м. Добропілля вул. Кленова буд. 14. При заповненні заяв відповідач жодного разу не зазначив про наявність житла у м. Добропілля.

Відповідно до п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зміни до якого були внесені Постановою КМУ № 370 від 31 травня 2017 року, яка набрала чинності 03 червня 2017 року, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім'ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, яке розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Оскільки м. Добропілля Донецької області не відноситься до вищезазначених населених пунктів, відповідач не має права на отримання щомісячної адресної допомоги. Таким чином, в ході перевірки позивачем було встановлено, що на дату подання заяви від 24 січня 2018 року відповідач володів житлом, у зв'язку з чим відповідач з 03 червня 2017 року втратив право на отримання щомісячної адресної допомоги.

Позивачем було зроблено розрахунок надміру виплачених коштів за період з 03 червня 2017 року по 23 січня 2018 рік, розмір якої склав 13512,84 грн., яку відповідачем не було погашено, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з ОСОБА_1 суму надмірно сплачених державних коштів, у розмірі 13462,84 грн, а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з мотивів викладених в позовній заяві та просила його задоволити повністю.

Відповідач в судовому засіданні позов заперечив, просив відмовити в його задоволення та суду пояснив, що він з онукою ОСОБА_2, 2004 року народження, перебуває на обліку внутрішньо переміщеної особи, він призначений опікуном дівчинки, так як її батьки померли. Інших родичів окрім один одного у них не має. Дійсно він в 2014 році придбав житловий будинок за 25 000 грн., проте він був в непридатному для проживання стані, а саме освітлення не було, вікна розбиті, двері добре не закривались, стеля протікала, повсюди тріщини по стінах. Кошти, які він отримував як соціальну допомогу, він їх витрачав на приведення житла у придатний стан. Оскільки в нього з онукою не було жодного житла, він вимушений був проживати в цьому будинку, та миритися з такими умовами проживання. А тому у його діях відсутня недобросовісність на отримання бюджетних коштів. Крім того він завжди повідомляв соціальних працівників, які проводили обстеження житлових умов, що цей будинок є його власністю. Також стверджує, що при заповненні заяв на отримання допомоги, йому не було чітко роз'яснено працівниками як правильно заповняти заяви.

Суд, дослідив матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, приходить до висновку, що позов про стягнення переплати бюджетних коштів до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 що підтверджується довідкою від 01 березня 2018 року №1738. (а.с.9)

Відповідач неодноразово звертався до Управління із заявами про призначення допомоги як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, районів проведення АТО та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на період з 23 січня 2015 року по 22 липня 2015 рік в розмірі 1768,00 грн.

Далі позивач також звертався в Управління з відповідними заявами:

- від 29 липня 2015 року., рішенням позивача від 31 липня 2015 року допомогу призначено на період з 23 липня 2015 року по 22 січня 2016 року у розмірі 1768,00 грн. щомісячно;

- від 23 січня 2016 року, рішенням позивача від 29 січня 2016 року допомогу призначено на період з 23 січня 2016 року по 22 липня 2016 року у розмірі 1768,00 грн. щомісячно;

- від 25 липня 2016 року, рішенням позивача від 14 вересня 2016 року допомогу призначено на період з 25 липня 2016 року по 24 січня 2017 року у розмірі 1768,00 грн. щомісячно;

- від 23 січня 2017 року, рішенням позивача від 13 березня 2017 року допомогу призначено на період з 23 січня 2017 року по 22 липня 2017 року у розмірі 1768,00 грн. щомісячно;

- від 24 липня 2017 року, рішенням позивача від 09 серпня 2017 року допомогу призначено на період з 24 липня 2017 року по 23 січня 2018 року у розмірі 1768,00 грн. Щомісячно;

- від 24 січня 2018 року.

Відповідно до абз.1 п.1 постанови КМУ від 01.10.2014 року № 509, про затвердження Порядку оформлення і видачу довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на період звернення до позивача, мав наступний склад сім'ї:

-заявник - ОСОБА_1, 1943 року народження

- онука ( підопічна) - ОСОБА_2, 2004 року народження.

Грошова допомога призначалась у такому розмірі - для непрацездатних осіб ( пенсіонери, діти) - 884 грн на одну особу ( члена сім'ї).

Рішенням Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання від 02 лютого 2017 ОСОБА_1 не було призначено допомогу переміщеними особам на проживання у зв'язку з тим, що останній володіє житловим приміщенням не на окупованій території та не в зоні АТО (а.с. 10).

Згідно розпорядження від 02 лютого 2018 року гр. ОСОБА_3 було закрито о/р 603860 з 01 березня 2018 року, допомогу виплачено включно по 23 січня 2018 року (а.с. 12).

Договором купівлі-продажу житлового будинку від 02 грудня 2014 року підтверджується, що ОСОБА_1 купив в особисту приватну власність житловий будинок №14 з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул..Пролетарській в м.Добропілля Донецької області. Продаж здійснено за 25 000 грн. (а.с.67)

Відповідно до ст. 2 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 було затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, який визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога).

Пунктом 2 зазначеного Порядку в редакції, яка діяла на момент першого звернення відповідача до позивача з заявою та призначення позивачем адресної допомоги відповідачу, було встановлено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно п. 3 зазначеного Порядку в редакції, яка діяла на момент першого звернення відповідача до позивача з заявою та призначення позивачем адресної допомоги відповідачу, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї); для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї).

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, виплата допомоги відповідачу здійснювалася і після набрання чинності зазначеною нормою.

Управлінням соціального захисту населення Добропільської міської ради було зроблено запит для отримання відомостей щодо наявності відомостей в Державних реєстрах про нерухоме майно, яке перебуває у власності заявника ОСОБА_1 та членів його родини. Згідно Інформації № 112193893 від 30 січня 2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта фізична особа за ідентифікаційним кодом НОМЕР_1 (відповідач ОСОБА_1.) має у власності нерухоме майно, житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 13-15).

Управлінням соціального захисту населення Добропільської міської ради на адресу відповідача ОСОБА_1 було направлено повідомлення про відшкодування коштів надміру виплачених коштів допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 6).

Відповідач 25 квітня 2018 року звернувся до позивача з заявою в якій він зобов'язується повернути на рахунок управління суму надміру виплачених коштів по адресній1 допомоги в розмірі 13512,85 грн. протягом 6 місяців. (а.с.7)

Як визнається сторонами і це не підлягає доказуванню відповідно до вимог ч.1 ст. 82 ЦПК України, що ОСОБА_1 сплатив частково надміру виплаченої допомоги у сумі 50 грн. Проте, 11 червня 2018 року відповідач звернувся до УСЗН з заявою про відмову від добровільного погашення отриманих коштів. (а.с.5)

Як зазначає представник позивача, що відповідачем добровільно у повному розмірі відшкодована не була.

Змістом пункту 11 Порядку уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа зобов'язана у разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом.

За змістом пункту 11 Порядку уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України № 370 від 31.05.2017 року «Про внесення змін до порядків, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 і від 22 вересня 2016 р. № 646» абзац другий пункту 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг було викладено в новій редакції, а саме визначено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім'ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Зазначені зміни набрали чинності 03 червня 2017 року.

Згідно із статтею 379 Цивільного кодексу України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Відповідно до додатку Б «Терміни та визначення понять» ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» житлове приміщення - це опалюване приміщення, розташоване у наземному поверсі, призначене для цілорічного проживання і яке відповідає санітарно-гігієнічним вимогам щодо мікроклімату і повітряного середовища, природного освітлення, допустимих рівнів нормованих параметрів відносно шуму, вібрації, ультразвуку та інфразвуку, електричних та електромагнітних полів та іонізованого випромінювання.

Як вбачається зі звіту оцінки майна №305630_27112014_0028 обєкта за адресою вул.Пролетарська, буд. 14 м.Добропілля Донецька область від 27 листопада 2014 року при огляді встановлено, що будинок знаходиться в незадовільному стані. Будинок частково має руйнуваня, вертикальні тріщини у простінках, часткове руйнування і розшарування кладки стін, послаблення з'єднань між окремими ділянками кладки, фундаменту не має, покрівля у незадовільному стані - є протікання і просвіти в окремих місцях, віконні рами розсохлись і розхитались у кутках, частина приборів пошкоджена або відсутня, відсутність скла, відливів.

Стан будинку у непридатному для проживання стані підтверджується також наданими оцінювачем фотографіями, з яких вбачаєьбься відсутність скла на віктах, вікта з середини будинку прикриті клейонкою, по стінах видно тріщини, стеля провисає і щоб стеля не впала, вона підперта деревяними балками, підлога в поганому стані, з опалюваних предметів є пічка, яка також в поганому стані.

Як пояснила в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, яка складала вищевказану оцінку, що будинок №14 вул.Пролетарська м.Добропілля Донецька область був у непридатному для проживання стані, стіни були пошкодженні, а саме по них були тріщини, по декуди було видно навіть дири навсквізні, куда мождна було навіть пропхати руку, ці дири дитина прикрила намальованими нею малюнками, по стінах була пліснява та грибок, стеля була в жахливому стані, вона протікала. Коридор даного будинку страшний наче сарай.

Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1, від 05 грудня 2018 року, складений депутатом Добропільської міської ради ОСОБА_5, що на момент купівлі житла, будинок знаходиться в нежитловому стані, електроенергія була відключена, ніяких умов для проживання не було. Зараз будинок також знаходиться в незадовільному стані, але вікта засклені, двері відремонтовані. (а.с.69)

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Частиною 1 ст.46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 січня 2014 року встановлено гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Враховуючи, що судом встановлено, що належний відповідачу житловий будинок був у непридатному для проживання стані, тому суд приходить до висновку, про те, що щомісячна адресна допомога для покриття витрат на проживання призначена ОСОБА_1 правомірно, отже відсутні підстави для її повернення.

На грошову виплату щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг поширюється дія пункту 1 частини першої статті 1215 ЦК України.

Згідно з вимогами статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Таким чином, вказана грошова сума не підлягає поверненню, якщо особа, яка її сплатила, не доведе, що виплата була здійснена внаслідок рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Добросовісність є оціночним поняттям, яке передбачає собою сумлінну, чесну поведінку набувача, відсутність з його боку мети зловживати наданим правом, тоді як недобросовісність, навпаки, може проявлятися у зловживанні правом у власних інтересах та на шкоду інтересам іншій особі, несумлінне ставлення до власних обов'язків тощо, тобто така поведінка має бути умисна та переслідувати конкретну мету.

Суд вважає, що при розгляді даної справи не встановлено факту зловживань з боку відповідача.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є не обґрунтовані та до задоволення не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 10, 81, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради ( ЄРДПОУ: 25954002, адреса місяця знаходження: 85000 Донецька область м. Добропілля пр. Шевченка буд. 15) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1) про стягнення переплати бюджетних коштів - відмовити

Рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: Л.С. Мацишин

21.02.2019