Єдиний унікальний номер № 617/1541/18
Провадження № 2/616/159/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«29» травня 2019 року смт.Великий Бурлук

Великобурлуцький районний суд Харківської області в складі судді РИКОВА М.І., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» про визнання неправомірним та скасування наказу про його звільнення, внесення відповідних змін до трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення судових витрат за надання правничої допомоги.

Відповідно до розпорядження Вовчанського районного суду Харківської області від 26 квітня 2019 року після задоволення заяви про самовідвід судді Вовчанського районного суду Харківської області вказану цивільну справу передано до Великобурлуцького районного суду Харківської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи головуючим суддею у ній визначено суддю Рикова М.І.

Суддею Риковим М.І., з метою уникнення сумнівів в об`єктивності та неупередженості, заявлено про самовідвід, відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, у зв`язку із тим, що позивач ОСОБА_2 є чоловіком судді Вовчанського районного суду Харківської області Уханьової Ірини Степанівни.

Відповідно Указу Президента України «Про організацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 р., відповідно до підпункту 6 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України, статті 19, частини першої статті 21, пункту 40 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" постановлено утворити Вовчанський окружний суд - у Великобурлуцькому та Вовчанському районах Харківської області із місцезнаходженням у місті Вовчанську та селищі міського типу Великому Бурлуці Харківської області шляхом реорганізації (злиття) Великобурлуцького районного суду та Вовчанського районного суду Харківської області.

Ці обставини можуть викликати у стороннього спостерігача сумніви в моєї неупередженості, як судді, в провадженні якого знаходиться вказана справа. Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Положення зазначеної статті випливають з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Вказаний принцип застосовується наступним чином. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У відповідності до положень п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до ст.39 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Таким чином, з метою зняття у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, запобігання нарікань на необ`єктивність головуючого судді, а також звинувачень у заінтересованості розгляду справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви про самовідвід.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.36-40 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в:

Заяву судді Рикова Миколи Івановича про самовідвід по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Цивільну справу № 617/1541/18 (провадження № 2/616/159/19) передати до канцелярії Великобурлуцького районного суду Харківської області для повторного перерозподілу автоматизованою системою документообігу суду даної справи іншому судді у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області М.І.РИКОВ