ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: №22-ц/819/559/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

секретар судового засідання Прушинська О.В.,

апелянт Лепська А.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Лепської Аліни Володимирівни на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 05 грудня 2018 року у складі судді Прохоренко В.В. у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Григоренко Михайло Юрійович, на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність, дії та рішення державного виконавця.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на виконанні відділу примусового виконання судових рішень Головного територіального управління юстиції у Херсонській області перебували виконавчі провадження № 54831943 та ВП №54831796 з примусового виконання виконавчих листів, виданих Херсонським міським судом Херсонської області 25 вересня 2017 року по справі № 766/1674/17 про стягнення з громадянина ОСОБА_2 на користь громадянина ОСОБА_1 боргу за договором безпроцентної позики в розмірі 202 453,89 грн. та судових витрат у сумі 3 389 грн.

21.08.2018 року державним виконавцем винесено постанови про передачу вказаних виконавчих проваджень до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва.

Вважає, що вказані постанови винесено передчасно, а тому вони підлягають скасуванню, як незаконні, оскільки не вчинено всіх належних та необхідних виконавчих дій, які слід було вчинити чи завершити їх вчинення у м.Херсоні, деякі виконавчі дії вчинені державним виконавцем з порушенням прав стягувача або їх вчинення в порушення вимог ЗУ «Про виконавче провадження» було проігноровано.

Так, 08.05.2018 року Херсонським міським судом Херсонської області постановлено ухвалу, якою задоволено подання державного виконавця про примусове входження в житлове приміщення боржника з метою встановлення його майнового стану.

Представник стягувача неодноразово звертався до державного виконавця з клопотаннями щодо проведення вказаної виконавчої дії за його участю, однак державний виконавець залишив їх без відповіді, а вхід до житлового приміщення боржника та виконавчі дії по встановленню майнового стану боржника провів без участі представника стягувача, що підтверджується актом державного виконавця від 07.08.2018 року.

Крім того, 18 січня 2018 року Херсонським міським судом Херсонської області постановлено ухвалу, якою задоволено подання державного виконавця про оголошення боржника в розшук, яка так і не була виконана.

19 липня 2018 року Херсонським міським судом Херсонської області винесено ухвалу, якою задоволено скаргу представника стягувача на бездіяльність державного виконавця, однак вказані судом недоліки державним виконавцем не виправлені, ухвала суду не виконана, і незважаючи на це державним виконавцем виноситься постанова про передачу виконавчого провадження до Шевченківського відділу ДВС м. Києва.

13 липня 2018 року Херсонським міським судом Херсонської області винесено ухвалу, якою задоволено подання державного виконавця відділу примусового виконання судових рішень Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про заборону виїзду боржнику за межі України, у зв`язку із чим представником стягувача на адресу вказаного відділу ДВС 08.08.2018 року подано клопотання щодо спонукання до виконання вказаної ухвали, однак у відповідь отримано копію запиту державного виконавця до державної прикордонної служби про перетин боржником державного кордону, який не був прийнятий через неналежне оформлення. При цьому подальших належних дій, спрямованих на виконання зазначеного судового рішення державним виконавцем не вчинено.

13.08.2018 року представником стягувача направлено клопотання до відділу державної виконавчої служби щодо повторного направлення запису до Держприкордонслужби України з врахуванням та виправленням вказаних недоліків. Клопотання залишено без відповіді, ухвала суду про заборону виїзду боржнику за межі країни державним виконавцем не виконана, замість її виконання винесена постанова про передачу вказаного виконавчого провадження до іншого відділу ДВС.

20.06.2018 року представником стягувача на адресу відділу державної виконавчої служби направлено клопотання про вжиття заходів по встановленню наявності та місцезнаходження спільного майна подружжя боржника ОСОБА_2 та виділу належної боржнику частки, яке залишено без розгляду.

З огляду на зазначене, з урахуванням доповнень до скарги, представник стягувача просив суд:

- визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання судових рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 21.08.2018 року про передачу виконавчого провадження № 54831943 та № 54831796;

- визнати незаконною та протиправною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання судових рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, що полягає в :

1) обмеженні прав стягувача, як сторони виконавчого провадження, залишення без розгляду та відповіді його клопотань від 10.05.2018 року, 20.06.2018 року, 08.08.2018 року, 13.08.2018 року про вчинення виконавчих дій та допуску представника стягувача до участі у проведенні виконавчих дій;

2) не виконанні державним виконавцем ухвал Херсонського міського суду Херсонської області про оголошення боржника ОСОБА_2 у розшук та від 13.07.2018 року про заборону виїзду боржнику за межі України;

3) не виконанні державним виконавцем ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 19.07.2018 року, якою визнано протиправною бездіяльність державного виконавця та не усунення виявлених та встановлених судом у вказаній ухвалі недоліків;

4) не вчиненні дій по усуненню виявлених порушень вимог ч.1, ст.5; п.3, ч.1, ст.18; ст.11, частин 1-3 ст.13, частин 1, 3 ст.18, 30, 36 ЗУ «Про виконавче провадження» та Розділів 1.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, ЗУ «Про виконавче провадження», встановлених Херсонським міським судом Херсонської області в ухвалі від 07.02.2018 року;

5) залишенню без розгляду та реагування клопотань представника стягувача, поданих на адресу відділу ДВС 27.10.2017, 02.11.2017 року та 10.02.2018 року;

6) не встановлені на протязі більше ніж 5 місяців майнового стану боржника, не відібрання від боржника пояснення, не направлення жодної вимоги державного виконавця;

7) відсутності дій по притягненню боржника до адміністративної відповідальності в порядку передбаченому ст.ст.75, 76 ЗУ «Про виконавче провадження».

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05 грудня 2018 року скаргу задоволено частково.

Скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання судових рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 21.08.2018 року про передачу виконавчих проваджень № 54831943 та № 54831796 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва.

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання судових рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, яка виразилась у залишенню без розгляду та відповіді клопотань представника скаржника від 10.05.2018 року, 20.06.2018 року, 13.08.2018 року про вчинення виконавчих дій та допуску представника стягувача до участі у проведенні виконавчих дій.

В решті відмовлено.

В апеляційній скарзі старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Лепська Аліна Володимирівна, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила ухвалу суду скасувати в частині задоволення вимог скаржника та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги.

Заслухавши доповідача, осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем під час виконавчого провадження не було вжито всіх необхідних та достатніх заходів для виконання рішення суду, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», а обгрунтовані клопотання представника скаржника приймати участь у проведені виконавчих дій залишено без відповіді та реагування, чим порушено права стягувача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки суд дійшов до них на підставі досліджених у справі доказів та у відповідності до норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 25.09.2017 року Херсонським міським суду Херсонської області видано виконавчий лист 766/1674/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу за договором безпроцентної позики від 06.02.2013 року, додаткової угоди № 1 від 25.02.2013 року, додаткової угоди № 2 від 25.02.2013 року до договору безпроцентної позики від 06.02.2013 року, боргової розписки ОСОБА_2 від 25.02.2013 року в розмірі 7364,64 доларів США, що станом на 19.01.2017 року еквівалентно 202453,89 грн.

На виконання зазначеного рішення стягувачу видано виконавчий лист і постановою державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Сердюком Є.О. від 05.10.2017 року відкрито виконавче провадження № 54831796.

18 січня 2018 року Херсонським міським судом Херсонської області винесено ухвалу, якою задоволено подання державного виконавця про оголошення боржника в розшук.

08.05.2018 року Херсонським міським судом Херсонської області постановлено ухвалу, якою задоволено подання державного виконавця про примусове входження в житлове приміщення боржника з метою встановлення його майнового стану.

10.05.2018 року представник стягувача звернувся до державного виконавця з клопотанням про проведення вказаної виконавчої дії за його участю, однак державний виконавець залишив клопотання без відповіді та реагування, а вхід до житлового приміщення боржника та виконавчі дії по встановленню майнового стану боржника провів без участі представника стягувача, що підтверджується актом державного виконавця від 07.08.2018 року.

20.06.2018 року представником стягувача направлено до ГТУЮ у Херсонській області клопотання про вжиття заходів по встановленню наявності та місцезнаходження спільного майна подружжя боржника ОСОБА_2 , виділення належної боржнику частку спільного майна подружжя та звернення на нього стягнення, яке державним виконавцем залишено без належного реагування, відповідь за наслідками розгляду звернення не надана, відповідних виконавчих дій не проведено.

13.07.2018 року Херсонським міським судом Херсонської області винесено ухвалу, якою задоволено подання державного виконавця відділу примусового виконання судових рішень Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про заборону виїзду боржнику за межі України.

08.08.2018 року представником стягувача на адресу вказаного відділу ДВС направлено клопотання про виконання зазначеного судового рішення, на яке отримано копію запиту державного виконавця до державної прикордонної служби про перетин боржником державного кордону, який не був прийнятий через неналежне оформлення.

Оскільки державним виконавцем подальших належних дій, спрямованих на виконання зазначеного судового рішення не вчинено, 13.08.2018 року представником стягувача направлено клопотання про повторне звернення до Держприкордонслужби України з метою виконання ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 13.07.2018 року про заборону виїзду боржнику за межі України, однак звернення представника стягувача залишено без реагування, належних дій державним виконавцем не вчинено.

21.08.2018 року державним виконавцем винесено постанови про передачу вказаних виконавчих проваджень до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з положень ч.2 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», якою визначено обов`язки державного виконавця при проведенні виконавчих дій, зокрема :

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до частини третьої статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

При цьому судом взято до уваги, що відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права і врахував, що виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Приймаючи до уваги, що представник стягувача, звертаючись до державного виконавця з клопотаннями про залучення до участі у проведенні виконавчих дій та зверненнями щодо виконання рішення суду діяв у відповідності до положень ЗУ «Про виконавче провадження», з огляду на те, що судом першої інстанції встановлено і в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції не спростовано факт залишення без належного реагування та відповіді звернень представника стягувача, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про неправомірну бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання судових рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області щодо залишення без розгляду та відповіді клопотань представника скаржника від 10.05.2018 року, 20.06.2018 року, 13.08.2018 року про вчинення виконавчих дій та допуску представника стягувача до участі у їх проведенні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Лепської Аліни Володимирівни залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 05 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Дата складання повного тексту постанови - 06 травня2019 року.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

Н.В.Орловська