УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/710/19

Провадження № 6/568/25/19

27 травня 2019 р. м.Радивилів

Радивиліський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Єрмійчук Я.Р.,

начальника Радивилівського РВ ДВС ГТУЮ

у Рівненській області Гвоздецької С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Радивилів подання начальника Радивилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Гвоздецької Світлани Святославівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа

встановив:

начальник Радивилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Гвоздецька С.С. звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа. Подання мотивовано тим, що на виконанні Радивилівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області знаходиться виконавче провадження 57375625 з виконання виконавчого листа №127/25148/17, виданого 23.05.2018 р. Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 25000 доларів США, що еквівалентно на день розгляду справи 652300 грн. та судові витрати в сумі 3253 грн. Начальником Радивилівського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області в постанові про відкриття виконавчого провадження від 05.10.2018 р. було зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, і попереджено про відповідальність за невиконання цих зобов`язань. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Проте рішення суду боржником не виконується, декларацію не подано, будь-які дії, спрямовані на виконання рішення суду не здійснювались, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 цього Закону. На адресу боржника 20.11.2018 р. та 13.03.2019 р. надсилалися виклики щодо явки до державного виконавця для надання пояснень про причини невиконання рішення суду, які отримані 24.11.2018 р. та 26.03.2019 р. відповідно, однак боржник не з`явився, причин неявки не повідомив. 09.10.2018 р. Державною прикордонною службою України на запит про перетинання державного кордону надано відповідь, що боржник ОСОБА_1 неодноразово перетинав державний кордон України. З наведених мотивів начальник Радивилівського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області просила тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон, без вилучення паспорту для виїзду за кордон.

В судовому засіданні начальник Радивилівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області Гвоздецька С.С. заявлене подання підтримала повністю, просила його задовольнити.

Заслухавши доводи заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що на примусове виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23.05.2018 р., що 25.07.2018 р. набрало законної сили, 18.09.2018 р. видано виконавчий лист №127/25148/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 25000 доларів США, що еквівалентно на день розгляду справи 652300 грн. та стягнення в рівних частинах з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , судові витрати в розмірі 6506 грн. по 3253 грн. з кожного (а.с.7).

На примусове виконання зазначеного рішення суду Радивилівського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області 05.10.2018 року відкрито виконавче провадження та надано термін для добровільного виконання.

Пропозицією державного виконавця виконати добровільно рішення суду боржником було проігноровано.

В подальшому, 20.11.2018 р. та 13.03.2019 р. своїм письмовими викликами за №№ 483 та 101 начальник відділу ДВС зобов`язав ОСОБА_1 з`явитися до нього у визначений термін для сплати заборгованості та надання документів, що підтверджують таку сплату. Одночасно зобов`язано надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання, достовірні відомості про доходи та місце роботи, достовірні відомості про кошти у гривнях та іноземній валюті, відомості про майно та майнові права, копії паспортів громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон, довідку про склад сім`ї (а.с. 21-25).

Зазначені виклики боржник отримав особисто 24.11.2018 р. та 26.03.2019 р. відповідно (а.с. 22, 25).

З листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, наданого на адвокатський запит №1-021018 від 02.09.2018 р., встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово перетинав державний кордон України протягом часу з 01.07.2017 р. по 01.10.2018 р., в пунктах пропуску: Порубне, Ужгород, Нові Яриловичі, Бориспіль-D, Чоп ОСОБА_4 ), Доманове, Піща, Могилів-Подільський, Россошини, Дякове. Загальна кількість перетинів державного кордону становить 34 рази (а.с. 14).

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Перелік таких обмежень визначено, зокрема, в Законі України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України".

Так, відповідно до ч. 2 ст. 6 цього Закону, громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

В контексті пунктів 2-5 частини 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України" підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон являються випадки, коли діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань; стосовно громадянина у порядку кримінально-процесуального законодавства, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень; він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання; він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань.

Згідно зі ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав та свобод людини, на здійснення прав щодо вільного пересування не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Правовою підставою для необхідності додаткового заходу впливу у вигляді тимчасового обмеження виїзду боржника за межі України є діючі законодавчі акти України, які поширюються на дані правовідносини, а саме Закон України "Про виконавче провадження" (ст. 11), Закон України "Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України" (пункти 2-5 ст. 6), постанова Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 р. №231 (підпункти 4-5 п. 22), Указ Президента України від 24.03.2008 р. №261 "Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів" (пункт 2), а також відповідні норми Цивільного та Цивільного процесуального кодексів України. Також враховуються роз`яснення та рекомендації Міністерства юстиції України від 17.09.2012 р. "Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України", лист від 06.06.2008 р. №25-32/507 "Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов`язання, покладені на них рішеннями судів", ч. 3 спільного листа від 27.05.2008 р. №25-32/463 і №25-5347 Міністерства юстиції України та Адміністрації Прикордонної служби України "Щодо запровадження єдиного порядку застосування державними виконавцями деяких норм чинного законодавства".

За положеннями ст. 124 Конституції України, ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання фізичними особами на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом, і це дає законні підстави та право прийняти до боржника додаткові заходи примусового виконання рішення суду.

Як встановлено судом, державним виконавцем було вжито всіх необхідних заходів на стягнення заборгованості.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником, за невиконаним нею судовим рішенням на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець вправі звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язання за рішенням.

Згідно із ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України", ухилення громадянина від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) або якщо щодо нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання, є підставою для тимчасової відмови громадянину у виїзді за межі України.

Нормами п. 4 ст. 20 Закону України "Про Державну прикордонну службу" надано право органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної виконавчої служби в т.ч. не пропускати через державний кордон України осіб, яким Державною прикордонною службою України за порушення законодавства з прикордонних питань та про правовий статус іноземців чи за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

Приходячи до переконання про задоволення подання, суд бере до уваги ті обставини, що ОСОБА_1 відомо про існування щодо нього невиконаного судового рішення про стягнення боргу, відсутність з його сторони будь-яких дій, спрямованих на погашення такого боргу та на припинення зобов`язальних відносин між сторонами, що навпаки вказує про намагання уникнути виконання зобов`язань. Відтак, доводи начальника Радивилівського РВ ДВС щодо ухилення боржника від виконання зобов`язань за рішенням суду, в судовому засіданні знайшли підтвердження.

Безпідставне, тривале та необґрунтоване невиконання рішення суду порушує законні права та інтереси стягувача та нівелює сутність рішення суду та мету його ухвалення.

Крім того, обмеження у праві виїзду за межі України має тимчасовий характер та спонукатиме боржника до виконання боргових зобов`язань за рішенням суду, що, в свою чергу, захистить права стягувача на отримання належних коштів.

Керуючись ст.ст. 260, 441 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

ухвалив:

подання начальника Радивилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Гвоздецької Світлани Святославівни у Рівненській області - задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; проживає: АДРЕСА_1 ) у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа для виїзду за кордон, до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом, виданим 23.05.2018 року в справі № 127/25148/17.

Виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо або через Радивилівський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Дата складення повної ухвали - 28.05.2019 р.

Суддя М.В. Панчук