Справа № 161/7992/19
Провадження № 2-о/161/207/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Козак О.А.,

за участю заявників ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

заінтересованої особи Комлочука А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_4 про видачу обмежувального припису, -

в с т а н о в и в:

Заявники звернулися до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

Свою заяву обґрунтовують тим, що ОСОБА_3 проживала із ОСОБА_5 у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, у зв`язку з погіршення стосунків вони припинили спільно проживати.

Разом з тим, ОСОБА_5 всупереч їх волі, шляхом обману проникав у їхнє житло, погрожував їм розправою, викрадав неповнолітнього сина .

Вказують, що після останнього відібрання дитини та чиненням перешкод у спілкуванні з ним, ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом про встановлення місця проживання дитини і рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_7 за адресою його реєстрації з матір`ю ОСОБА_3

Однак, після повернення дитини, життя набуло загрозливого стану, оскільки ОСОБА_5 кожного дня підстерігає їх біля дому або роботи і погрожує розправою. На очах дитини і прохожих він провокує скандали, ображає їх нецензурними словами.

Зазначають, що кожна зустріч з ОСОБА_8 завершується викликом поліції, їхні звернення до поліції набули хронічного характеру і не дають результату.

Водночас, в результаті дебоширства останнього, яке мало місце 20.07.2017 року побиття ОСОБА_2 , 22.02.2018 року відносно нього порушено кримінальну справу та вручено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

При цьому, кожен напад ОСОБА_8 на їх сім`ю відображається на психологічному стані дитини, так як він стає дратівливим, перебуває в пригніченому стані, боїться кожного стороннього руху, а інколи і проявляє агресію.

Протиправні дії ОСОБА_5 стали загрозою їх життю та повсякденній життєдіяльності, оскільки вони не мають спокою у власному помешканні, позбавлені права вільно пересуватись по вулиці, працювати, належним чином виховувати свого сина та онука, надавати йому відповідний захист, перебувають постійно під страхом викрадення дитини.

У зв`язку з чим, просить суд ухвалити рішення про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_5 , яким заборонити йому наближатися на відстань ближче 500 метрів до місця їх проживання, роботи та інших місць частого відвідування. Обмежувальний припис видати строком на 6 місяців.

Заявники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримали з підстав, викладених у ній, просили її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо задоволення заяви заперечив, просив не видати відносно нього обмежувальний припис.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Судом з`ясовано, що між сторонами протягом тривалого періоду часу та систематично виникають конфлікти і сварки, що стверджується численними зверненнями заявника до правоохоронних органів (а.с. ).

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Таким чином, заслухавши пояснення учасників справи, а також зважаючи особу на ОСОБА_5 , стосовно якого заявниками велику кількість разів протягом 2016-2019 р.р. надходили повідомлення про вчинення ним різного роду насильства в сім`ї, конфлікти та сварки, очевидцем яких неодноразово являлась неповнолітня дитина ОСОБА_4 , 22.04.2015 року та ним вчинялись інші дії, які вказують на систематичне і тривале втручання в особисте життя заявників, то суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволеннюта до останнього слід застосувати певні обмеження, викладені заявником.

При цьому, суд враховує наявність кримінального провадження стосовно ОСОБА_9 , яке слухається в суді за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , а також рішення суду від 11.12.2018 року і яке набрало законної сили і яким визначено місце проживання дитини з її матір`ю (а.с. 12-17).

Крім цього, агресивна поведінка кривдника до заявників стверджується показаннями свідка ОСОБА_10 , а також ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які також вказали на тривалі конфлікти та нервову поведінку ОСОБА_5

Даним рішенням встановлено, що проживання матері з сином відбувається в постійному стресі і напрузі через поведінку батька, будь-які методи впливу на нього є безрезультатними.

Водночас, як слідує із психолого-педагогічного висновку на ОСОБА_4 , останньому рекомендовано обмежити спілкування з батьком через його поведінку і зважаючи на негативну характеристику ОСОБА_5 , а також його нервово-напружену поведінку в судовому засіданні, неодноразове вжиття судом до нього заходів впливу, то системний аналіз вказаних дій дає суду підстави для висновку про необхідність у видачі обмежувального припису терміном на 3 місяці.

Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Інші доводи та пояснення ОСОБА_5 не спростовують висновків суду.

А тому, керуючись ст.ст. 350-1 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд, -

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жителя АДРЕСА_1 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки, а саме:

- заборонити наближатися на відстань ближче як за 500 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_4 .

Обмежувальний припис видати строком на 3 (три) місяці.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Копію рішення направити Луцькому ВП ГУНП у Волинській області для взяття ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жителя АДРЕСА_1 на профілактичний облік та виконавчому комітету Луцької міської ради.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк