Справа №639/3491/19
Провадження №2-з/639/26/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

27 травня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі судді Баркової Н.В., розглядаючи у порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову представника позивача ОСОБА_1 Григор`євої ОСОБА_2 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

23.05.2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась представник позивача ОСОБА_1 . ОСОБА_4 з позовом до відповідача ОСОБА_3 , в якому просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 52 526,34 грн., з яких: 45 692,50 грн. сума позики, 2 812,90 грн. 3% річних від простроченої суми, 4 020,94 грн. інфляційне нарахування до суми основного боргу, також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу.

На даний час провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості не відкрито, оскільки судом 23.05.2019 року з метою з`ясування інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача ОСОБА_3 на підставі вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, направлено відповідний запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання м. Харкова, однак відповідь на адресу суду на даний час не надходила.

Разом з позовом представником позивача ОСОБА_5 подано заяву за вх. №14334 про забезпечення позову, в якій представник позивача просить суд забезпечити виконання позову шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти ОСОБА_3 в межах розміру суми позовних вимог, а саме 52 526,34 грн.; забезпечити виконання позову шляхом заборони ОСОБА_3 виїжджати за межі території України.

Заяву про забезпечення позову представник позивача ОСОБА_4 мотивує тим, що 03.03.2017 року при отриманні позики ОСОБА_6 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий РВХГУ ГУМВС України в Харківській області) склала розписку у присутності ОСОБА_7 (паспорт серії НОМЕР_2 виданий Жовтневим РВ в м. Харкові ГУМВС України в Харківській області), якою засвідчила, що 03.03.2017 року отримала від громадянина ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ленінським РВХГУ ГУМВС України в Харківській області) грошові кошти в сумі 1750 доларів США. Зазначені грошові кошти в сумі 1750 (тисяча сімсот п`ятдесят) доларів США ОСОБА_6 зобов`язалася повернути громадянину ОСОБА_1 03.05.2017 року. ОСОБА_7 у розписці підтвердив факт передачі грошових коштів та засвідчив добровільне складання розписки без примусу, про що поставив свій підпис на документі. 03.03.2017 року ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 1750 доларів США не повернула та по теперішній час своїх боргових зобов`язань перед ОСОБА_1 не виконала. Таким чином, позивач вважає дії ОСОБА_3 протиправними та такими, що порушують законні права та інтереси ОСОБА_1 Дії та поведінка ОСОБА_3 вказують на реальну загрозу невиконання судового рішення по даній справі, оскільки відповідач по теперішній час не повернула позичену грошову суму, всіляко уникає зустрічі з позивачем та періодично виїжджає працювати за кордон на тривалі терміни.

Суд, вивчивши матеріали позову та заяви про забезпечення позову вважає її такою, що задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами

Згідно з п. п. 1, 2, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (Зі змінами, внесеними згідно з Постановою № 2 від 12.06.2009 року) забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснень Верховного Суду, виходячи з оцінки доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає, що заява про забезпечення позову з огляду на зміст позовних вимог та зміст такої заяви на даний час задоволенню не підлягає, оскільки заявником не надано жодних доказів на підтвердження наявності підстав для забезпечення позову, передбачених ЦПК України, а всі доводи заявника стосуються виключно предмету та підстав позову, який подано до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 149-153, 189, 197, 198, 200, 260, 261 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову представника позивача ОСОБА_1 Григор`євої ОСОБА_2 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Н.В. Баркова