Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2019 Справа №607/2969/19

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря судового засідання Лобач І.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що протягом останніх семи років стосунки між ними розладилися, зникло взаєморозуміння, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім'я припинила своє існування. Подружжя проживає окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач вважає, що примирення та збереження шлюбу є неможливим, а тому просить розірвати шлюб.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 лютого 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково зазначив, що у шлюбі з відповідачем він перебуває з 1999 року, в них народилося двоє дітей - син ОСОБА_3, який є повнолітнім, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Останні сім років подружжя не проживає разом, у них виникли розбіжності у веденні спільного господарства, вихованні дітей і спільному майбутньому. Позивач заперечив проти надання судом терміну на примирення.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала, просила розірвати шлюб. Проти надання судом терміну на примирення заперечила.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

20 лютого 1999 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 20 лютого 1999 року, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради, про що зроблено актовий запис № 179.

У шлюбі в сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, який є повнолітнім, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, як слідує із свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 28 вересня 2011 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області України.

В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати.

За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає, з огляду на засади добровільності шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ст.ст.110, 112 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 20 лютого 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради, про що зроблено актовий запис № 179.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1на відшкодування судового збору 384,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська