ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3888/19 Справа № 178/1418/17 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» посилалися на те, що відповідно до укладеного Договору № б/н від 26 січня 2006 року банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 6200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць з розрахунку 360 днів у році, з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач порушила умови укладеного договору в частині своєчасного погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, передбачених умовами кредитного договору, у зв`язку з чим, станом на 18 жовтня 2017 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 42 055 грн. 31 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 13 766 грн. 08 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 8 475 грн. 96 коп., заборгованості за пенею 17 334 грн. 45 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 978 грн.82 коп. - штраф (процентна складова). На підставі викладеного, ПАТ КБ «Приватбанк» просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за Договором № б/н від 26 січня 2006 року у розмірі 42 055 грн. 31 коп. та судовий збір у розмірі 1 600 грн.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2018 року частково задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк». Стягнуто з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» ( рах. № НОМЕР_2 , МФО 305299, ) заборгованість за договором № б/н від 26 січня 2006 року заборгованість, яка складається з: заборгованості за кредитом - 13 766 грн. 08 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» (рах. № НОМЕР_2 , МФО 305299, ) - 523 грн. 73 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 26 грудня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» просили рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на безпідставність її доводів.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, банк у своїй позовній заяві зазначав, що між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» була підписана заява б/н від 26 січня 2006 року, згідно якої відповідач отримала кредит у розмірі 6200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Банк зазначав, що відповідач ОСОБА_1 допустила неналежне виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором у зв`язку з чим виникла заборгованість.

З розрахунку заборгованості, наданого ПАТ КБ «Приватбанк», станом на 18 жовтня 2017 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 42 055 грн. 31 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 13 766 грн. 08 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 8 475 грн. 96 коп., заборгованості за пенею 17 334 грн. 45 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 978 грн.82 коп. - штраф (процентна складова) (т.1 а.с.5-8).

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції посилався на те, що обґрунтованими є вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом - 13 766 грн. 08 коп., а вимоги щодо стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 8 475 грн. 96 коп., заборгованості за пенею 17 334 грн. 45 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 978 грн.82 коп. - штраф (процентна складова) є необґрунтованими, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через неповне з"ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1054 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 626, ч.1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, банк у своїй позовній заяві зазначав, що між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» була підписана заява б/н від 26 січня 2006 року, згідно якої відповідач отримала кредит у розмірі 6200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (т.1 а.с.2-4).

У порушення умов кредитного договору, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконувала, допустила прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком заборгованості, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 18 жовтня 2017 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 42 055 грн. 31 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 13 766 грн. 08 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 8 475 грн. 96 коп., заборгованості за пенею 17 334 грн. 45 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 978 грн.82 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.5-8).

З матеріалів справи вбачається Умови та правила надання банківських послуг відповідачем ОСОБА_1 не підписувалися.

Відповідно до положень п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Згідно з п.1.1.7.3 умов та правил надання банківських послуг, картрахунок відкритий на невизначений термін та може бути закритий за заявою держателя.

Пунктом 1.1.7.12 передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк.

Строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки.

Згідно з пунктом 2.1.1.2.11. Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік); вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Згідно з п.2.1.1.3.5 умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунку клієнтів, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, яка підлягає сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами(договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «тарифами банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік відповідно до п.2.1.1.12.6 правил користування платіжною карткою.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту та оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову.

В п.2.1.1.12.11 правил користування платіжною карткою зазначено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових зобов`язань та інших обов`язків за цим договором.

ПАТ КБ «Приватбанк», звернувшись з даним позовом, просили стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 42 055 грн. 31 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 13 766 грн. 08 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 8 475 грн. 96 коп., заборгованості за пенею 17 334 грн. 45 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 978 грн.82 коп. - штраф (процентна складова) (т.1 а.с.2-4, 5-8).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилалася на відсутність у неї заборгованості перед банком ПАТ КБ «Приватбанк», заперечувала щодо отримання нею кредитних коштів у банку на підставі вказаної заява б/н від 26 січня 2006 року та зазначала, що взагалі відсутня кредитна справа за договором № б/н від 26 січня 2006 року відповідно до якої банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 6200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки (т.1 а.с.201-206).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року було витребувано у АТ КБ «Приватбанк» наступні докази: - для огляду в судовому засіданні оригінал кредитного договору б/н від 26 січня 2006 року SAMDN4357, за умовами якого ПАТ КБ «Приватбанк» зобов`язувався надати ОСОБА_1 кредитні кошти з кредитним лімітом у розмірі 6 200 грн. зі сплатою відсоткової ставки за кредитним лімітом на момент підписання договору 3% на місяць з розрахунку 360 днів у році, з кінцевим терміном повернення кредитних коштів, що збігається з терміном дії картки; - розрахунок заборгованості за кредитним договором б/н від 26 січня 2006 року SAMDN4357, із зазначенням всіх складових заборгованості та зазначенням розміру кожного місячного платежу за кожним місяцем проплати, станом на момент звернення з даним позовом; - виписку по особовому рахунку за кредитним договором б/н від 26 січня 2006 року SAMDN4357 (т.1 а.с.220, 221).

АТ КБ «Приватбанк» на виконання ухвали суду від 23 квітня 2019 року про витребування доказів надали розрахунок заборгованості за кредитним договором, виписку по рахунку, довідку про зміну умов кредитування та довідку про випуск карток (т.1 а.с.233-254).

Однак, АТ КБ «Приватбанк» апеляційному суду не було надано витребуваний ухвалою суду для огляду в судовому засіданні оригінал кредитного договору б/н від 26 січня 2006 року SAMDN4357, за умовами якого ПАТ КБ «Приватбанк» зобов`язувався надати ОСОБА_1 кредитні кошти з кредитним лімітом у розмірі 6 200 грн. зі сплатою відсоткової ставки за кредитним лімітом на момент підписання договору 3% на місяць з розрахунку 360 днів у році, з кінцевим терміном повернення кредитних коштів, що збігається з терміном дії картки, з посиланням на ненадання витребуваного судом документу з архіву (т.1 а.с.233).

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, враховуючи, що відповідач заперечувала щодо отримання кредитних коштів у банку на підставі вказаної заява б/н від 26 січня 2006 року, умови та правила надання банківських послуг відповідачем не підписувалися та банком не було надано суду на виконання ухвали апеляційного суду про витребування доказів належних доказів на підтвердження того, що відповідач дійсно отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку саме у розмірі 6200 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, не було надано суду оригінал кредитної справи для огляду в судовому засіданні, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - скасувати.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді