Справа № 240/38/19 р.
Номер провадження № 2/240/84/19 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року Олександрівський районний суд Донецької області у складі :

головуючого - судді Щербак Ю.В.,

за участі :

секретаря судового засідання - Рєзнік Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Олександрівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що вона з серпня 2010 року знаходилась у фактичних сімейних стосунках з відповідачем. На момент їхнього знайомства, вона вже була вагітна від іншого чоловіка, проте, вони вирішили жити однією сім`єю, та переїхали до селища Новгородське міста Дзержинська Донецької області, за місцем проживання відповідача. ІНФОРМАЦІЯ_1 року вона народила доньку ОСОБА_5 , яку відповідач визнав як свою, і прийняв батьківство. Разом проживали до травня 2011 року, після чого вона залишила відповідача, та переїхала з донькою жити за своїм місцем реєстрації - в село Левадне АДРЕСА_1 Донецької області, де проживає по теперішній час. З відповідачем вона не спілкується, стали зовсім чужими людьми, спільного господарства не ведуть, коштів на утримання дитини відповідач їй не надає, донька повністю знаходиться на її утриманні. У 2013 році вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , та змінила своє прізвище зі " ОСОБА_7 " на " ОСОБА_8 ". На даний час вона не працює, перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення, як малозабезпечена сім`я.

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 15 лютого 2019 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю ,не заперечувала проти заочного розгляду справи .

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду, шляхом направлення судової повістки за місцем його реєстрації. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду позивача,суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.ст. 280,281 ЦПК України

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін.

Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ,серії НОМЕР_1 , виданого 17 березня 2011 року виконкомом Новгородської селищної ради м. Дзержинська Донецької області, батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_10 (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про шлюб ,серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_10 15 квітня 2016 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , та змінила прізвище зі " ОСОБА_7 " на " ОСОБА_8 " (а.с.8).

З довідки Управління соціального захисту населення Олександрівської районної державної адміністрації № 01/05-21 вбачається, що ОСОБА_3 знаходиться на обліку в Управлінні, та отримує соціальну допомогу, як малозабезпечена сім`я (а.с. 9).

Відповідно до довідки Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області № 02-31/332 від 22.01.2019 року, та акту обстеження житлово-побутових умов № 87 від 22.01.2019 року, позивач - ОСОБА_3 зареєстрована по АДРЕСА_1 , проте, фактично проживає по АДРЕСА_1 , разом зі своїми дітьми: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народження (а.с.10,11).

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.

Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 3ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина

має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

За нормою ст.11 цього Закону, сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Також батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ст.150 СК України).

Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», що набрав чинності 08.07.2017 року, за яким кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини,разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини,що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 р.), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд виходить з того, що відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку, не має на утриманні інших осіб, має нормальний стан здоров`я, і має об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини. Будь-яких доказів, які б це спростовували, відповідачем не надано.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, відсутність даних про наявність у відповідача інших дітей, непрацездатної дружини, проживання разом з батьками похилого віку, тому суд приходить до висновку, що аліменти слід визначити у вигляді 1/4 частини від заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст.430 ЦПК України ,суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Позивач, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від

сплати судового збору, а тому, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 95, 141, 191, 263-264, 280-282, 430 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився та зареєстрований в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку(доходу) відповідача, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 23 січня 2019 року і до повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився та зареєстрований в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана позивачем безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Олександрівський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. Позивач, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач - ОСОБА_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Ю.В.Щербак