У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2019 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Бурячек О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву про роз`єднання позовів, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в:

26 жовтня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

18 лютого 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про прийняття зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини.

21 березня 2019 року представник позивача ОСОБА_3 подала до суду заяву про роз`єднання позовів шляхом виділення позовної вимоги ОСОБА_1 в цивільній справі №755/15847/18 про стягнення аліментів наутрим ання малолітньої дитини у самостійне провадження, про що постановити відповідну ухвалу.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні просила прийняти заяву про роз`єднання позовних вимог, оскільки враховуючи тривалість справи порушуються права позивача на отримання матеріальної допомоги від матері дитини для забезпечення необхідних потреб дитини.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви про роз`єднання позовів, вважає заявлене клопотання безпідставним та необґрунтованим.

Вивчивши матеріали заяви про роз`єднання позовів , вислухавши думку учасників справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.49 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

За змістом положень ч. 1-3 ст. 193 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Відповідно до ч. 6 ст. 188 ЦПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Як роз`яснено в п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 року №2 постановлено, роз`єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи. У разі роз`єднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про роз`єднання позовів і копія пред`явленого позову.

Виходячи з предмету позову та суб`єктивного складу сторін, суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника позивача - адвоката Поліщук С.Ю. про роз`єднання позовів, оскільки в межах даного спору відповідач скористався правом подати зустрічний позов, який прийнято судом та об`єднано в одне провадження з первісним позовом, за своєю правовою природою та способом захисту обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, оскільки вони виникають з одних правовідносин та задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача - адвоката Поліщук С.Ю. про роз`єднання позовів, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини.

Відповідно до положень ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

С у д д я