Справа № 204/6945/19
Провадження № 2-з/204/102/19 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 204/6945/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності,-

В С Т А Н О В И В:

01 жовтня 2019 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності. З позовною заявою до суду надійшла заява позивача про забезпечення зазначеного позову.

В заяві про забезпечення позову позивач просив: накласти арешт на 64/100 частини квартири АДРЕСА_1 . В обґрунтування заяви зазначив, що 06 червня 2014 року вони з відповідачкою уклали шлюб. За час шлюбу ними була придбана трикімнатна квартира в Житловому комплексі « АДРЕСА_2 » АДРЕСА_3 яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 . Зазначена квартира була придбана, шляхом укладання договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру ще на стадії, коли йшлися будівельні роботи та оформлена на дружину - ОСОБА_2 Частина грошових коштів, яка була сплачена в рахунок придбання вищезазначеної квартири, була особистою приватною власністю позивача, частину з яких він заощадив, ще до укладання шлюбу, адже працював провідним менеджером в ПАТ «МТБ БАНК», іншу частину він позичив в борг у батька, а саме 26500 доларів США, що на момент укладення договору позики становило еквівалент 690000 гривень і що підтверджується договором позики грошових коштів від 18.11.2016 року. Зокрема в період з 2011 по червень 2014 року (до укладення шлюбу) він зумів заробити та заощадити 264000 гривень, що становило еквівалент 22240 доларів США. Більшу частину із своїх заощаджень він вклав у придбання спірної квартири у сумі 16800 доларів США, частину грошових коштів, яка залишилася, він вирішив відкласти на здійснення ремонту в квартирі. Проте, нещодавно його дружина знайшла собі коханця, перестала спілкуватися з позивачем та забрала всі документи на квартиру, в тому числі договори інвестування будівництва, квитанції тощо та подала позов про розірвання шлюбу. 22 вересня 2019 року з сайту оголошень ОЛХ він довідався, що його дружина - ОСОБА_2 , терміново продає квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , без його згоди за 70000 доларів США, про що 09 вересня 2019 року розмістила оголошення № НОМЕР_1 . Після цього, він подзвонив їй та спитав, що відбувається, на що вона йому відповіла: «Або я продаю квартиру та компенсую тобі 1/2 частину вартості квартири, або ти взагалі залишишся без нічого та мій брат юрист тебе засудить», внаслідок чого він був вимушений звернутися з даним позовом та заявою про забезпечення позову до суду з метою недопущення порушення його прав. Тому, зараз існує реальна загроза того, що відповідач відчужить належну їм на праві спільної сумісної власності квартиру і він не зможе в майбутньому ефективно захистити свої права й відповідно не зможе виконати можливе судове рішення в майбутньому. Він не має пропозицій щодо зустрічного забезпечення, адже відповідачка відмовилася спілкуватися щодо мирного врегулювання спору. Вважає, що обраний ним захід забезпечення позову є співмірним з заявленими позовними вимогами, оскільки підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду. Також вказав, що обраний ним вид забезпечення позову є найменш обтяжливим для відповідачки, адже жодним чином не позбавить її права володіння та користування спірною квартирою, так як в ній ніхто не проживає та вона не придатна для проживання, оскільки повністю відсутній ремонт, що підтверджується фотографіями відповідачки з оголошення на сайті «ОЛХ».

Позовна заява разом з заявою про забезпечення позову передані судді Самсоновій В.В. 02 жовтня 2019 року цивільною канцелярією суду.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні рішення.

При цьому, відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб. Згідно із п. 4 цієї ж Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивачки, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, розглянувши дану заяву і додані до неї матеріали, враховуючи обставини справи, з урахуванням наданих суду на теперішній час доказів, суд прийшов до висновку, що між сторонами дійсно виник спір стосовно квартири АДРЕСА_1 .

Із всіх доказів, що висвітлюють події, випливає, що у відповідачки, можливо, у майбутньому може виникнути обов`язок щодо повернення частини спірної квартири, і такі обставини остаточно підлягають доказуванню у судовому засіданні, але для вирішення питання про вжиття заходів по забезпеченню позову для суду достатньо такої інформації для виключення обставин, за яких позов міг бути пред`явлений завідомо до неналежного відповідача і не стосується зазначеного спору. Отже, такі обставини відсутні на час вирішення даної заяви.

Суду доведено належними доказами, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки відчуження відповідачкою належного їй нерухомого майна, може зробити не можливим, або значно утруднить виконання рішення суду, а для цього необхідно виключити найменшу можливість утруднення виконання рішення суду. Більш того, саме це нерухоме майно, на яке просять накласти арешт, є предметом спору у даній справі.

Таким чином, існує загроза можливості невиконання рішення суду за відсутності вжиття заходів забезпечення позову.

Разом з тим, накладення саме арешту на нерухоме майно, про який заявлене заявником, є необґрунтованим, оскільки такий вид забезпечення позову може викликати негативні наслідки при його виконанні, а саме: вилучення майна з користування власника і передачу іншим особам на відповідальне зберігання, що буде порушувати законні права власника спірного житлового будинку, право власності якого на теперішній час не скасоване/не припинене тощо, як за Цивільним кодексом України, так й за Конституцією України в частині непорушності права приватної власності. Тому, такий вид забезпечення позову є необґрунтованим.

Водночас, в іншій частині, обраний заявником захід забезпечення позову, суд вважає співмірним із заявленими вимогами.

Згідно з ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає можливим задовольнити дану заяву частково і накласти заборону будь-яким особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду тощо, вчиняти будь-які дії, що пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, а саме на зазначену заявником квартиру, власником якої наразі є відповідачка - ОСОБА_2 .

В свою чергу, вирішуючи питання зустрічного забезпечення позову, судом враховано, що передбачені законом підстави для беззаперечного застосування до позивача зустрічного зобов`язання, які передбачені випадками, зазначеними у ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутні, у зв`язку з чим зустрічне забезпечення по справі не застосовано.

При цьому, відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Так само, згідно з ч. 3 ст. 431 ЦПК України, виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

На підставі викладеного, керуючись п. п. 3-4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 149, 150, 152, 153, 154, 157, 247, 258-261, 352-354, 431 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 204/6945/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності - задовольнити частково.

Застосувати заходи забезпечення позову у даній справі № 204/6945/19, шляхом накладення заборони будь-яким особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду тощо, вчиняти будь-які дії, що пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, а саме:

-на квартиру АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_2 . Номер запису про право власності: 23532932. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Відповідно до п. п. 3, 4, 7 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», судом зазначаються відомості про стягувача і боржника відповідно:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 ;

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання (згідно наявних матеріалів у справі): АДРЕСА_6 АДРЕСА_7 .

Зустрічне забезпечення у справі не застосовано.

Копію даної ухвали суду направити для виконання до Відділу реєстрації майнових прав Управління реєстраційної служби Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради і Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - три роки.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день складення її повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.В. Самсонова