Справа № 344/6583/17
Провадження № 2/344/632/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

13 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Антоняка Т.М.

секретаря Максимів Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ Діоріт ЛТД, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватно-виробнича комерційна фірма Сітник про визнання припиненими трудових відносин,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ТзОВ Діоріт ЛТД, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватно-виробнича комерційна фірма Сітник про визнання припиненими трудових відносин, посилаючись на те, що 12.10.1995 року був призначений на посаду директора ТОВ «Діоріт» ЛТД». 20.02.2017 року подав заяву про звільнення з посади директора Товариства з 10.04.2017 року за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП України. Заяву про звільнення та повідомленням про проведення позачергових загальних зборів він надіслав 20.02.2017 року цінним листом учасникам ТОВ «Діоріт» ЛТД». Відповідно до пункту 12.2 статуту ТОВ «ДІОРІТ» ЛТД» вищим органом управління підприємством є збори учасників. Пункт 12.2 Статуту передбачає, що до виключної компетенції зборів учасників належить призначення та відкликання директора підприємства. Відповідно до пункту 2.1 статуту учасниками підприємства є виробничо-комерційна фірма «Сітник» та ОСОБА_1 Однак, 10.04.2017 року загальні збори учасників ТОВ «Діоріт» ЛТД» не відбулися. Зважаючи на те, що 10.04.2017 року на загальних зборах учасників ТОВ «Діоріт» ЛТД» був присутній тільки позивач як учасник Товариства, що володіє 5 % голосів, відповідно до ст. 60 Закону України «Про господарські товариства», такі загальні збори були неповноважними щодо прийняття будь-яких рішень, внесених до порядку денного. Учасниками ТОВ «Діоріт» ЛТД» не проведено загальні збори товариства та не розглянуто заяву позивача про звільнення з посади директора, тоді як він виконав вимоги закону щодо процедури звільнення за власним бажанням, а саме: подав відповідну заяву та скликав проведення зборів учасників товариства для її вирішення. Таким чином, ТОВ «Діоріт» ЛТД» порушено його право на працю та обмежено право на припинення трудових відносин, що суперечить законодавству України.

Просить постановити рішення яким, визнати припиненими трудові відносини між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІОРІТ» ЛТД» (код ЄДРПОУ: 2397254, місцезнаходження: м. Івано-Франківськ, Хриплинський промвузол, 23) та ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1), як таким, що звільнений з посади директора згаданого товариства за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України з 10.04.2017 року.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, попередньо подав заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що статут Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІОРІТ» ЛТД» затверджений на зборах учасників 12.10.1995 року, протокол № 2 та зареєстрований Івано-Франківським міськвиконкомом 15.12.1995 року. Згідно пункту 12.2 статуту ТОВ «ДІОРІТ» ЛТД» вищим органом управління підприємством є збори учасників. Пункт 12.2 статуту передбачає, що до виключної компетенції зборів учасників належить призначення та відкликання директора підприємства. Відповідно до пункту 2.1 статуту учасниками підприємства є виробничо-комерційна фірма «Сітник» та ОСОБА_1 (а.с.6-10,11).

20.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до учасників ТзОВ «ДІОРІТ» ЛТД» та приватної виробничо-комерційної фірми «Сітник» про звільнення його з посади директора ТзОВ «ДІОРІТ» ЛТД» з 10.04.2017 року за власним бажанням на підставі ст.38 КзПП України (а.с.13).

20.02.2017 року позивач звернувся з повідомленнм до учасників ТзОВ «ДІОРІТ» ЛТД» та приватної виробничо-комерційної фірми «Сітник» про проведення позачергових загальних зборів учасників ТзОВ «ДІОРІТ» ЛТД» (а.с.14).

Згідно протоколу № 10/04/17 позачергових загальних зборів учасників ТзОВ «ДІОРІТ» ЛТД» загальні збори товариства є неповноважними щодо прийняття будь-яких рішень, внесених до порядку денного Загальних зборів, зважаючи на відсутність кворуму (а.с.15-16).

10.04.2017 року ОСОБА_1 підписаний наказ про звільнення з посади директора ТзОВ «ДІОРІТ» ЛТД» з 10.04.2017 року за власним бажанням на підставі ст.38 КзПП України (а.с.17).

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, закріплений у статті 10 ЦПК України, принцип змагальності зобов'язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказами являються будь-які фактичні дані, які встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним органом чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівнику зарплату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Як передбачено п.1 ч.1 ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 36 КЗпП України, підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника.

Згідно ст. 38 Кодексу законів про працю України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

За змістом положень ст. 38 КЗпП України, ст. 145 Цивільного кодексу України, ст.ст.58,60,62 3акону України «Про господарські товариства» право директора на звільнення за власним бажанням кореспондує обовязок учасників товариства розглянути заяву директора про звільнення, створити новий виконавчий орган та внести дані зміни в Єдиний державний реєстр.

Розглядаючи справи, повязані із застосуванням даної норми, Конституційний суд України у рішеннях від 07.07.2004 року № 14-рп/2004, від 16.10.2007 року № 8-рп/2007, та від 29.01.2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене ст. 43 Конституції України право на працю Конституційний суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації.

Уповноважений на звільнення директора орган збори учасників ТзОВ «ДІОРІТ» ЛТД» проігнорував повідомлення позивача про його звільнення і не розглянув по суті заяву позивача про звільнення протягом передбачених законодавством строків, не виконав покладених на нього статутом обовязків по створенню нового виконавчого органу та дій щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, щодо звільнення позивача.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи, що трудові відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, відповідач на вимоги оформити розірвання трудового договору не реагує, позивач позбавлений можливості звільнитися у встановленому законодавством порядку за ст.38 КЗпПУ, не має можливості розірвати укладений між ним та відповідачем трудовий договір за власною ініціативою, що порушує його конституційні права, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 145 Цивільного Кодексу України, ст.ст.21,23,36,38 КзПП України,ст.ст.58,60,62 3акону України «Про господарські товариства», ст. ст. 3, 10, 15, 60, ЦПК України, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ТзОВ Діоріт ЛТД, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватно-виробнича комерційна фірма Сітник про визнання припиненими трудових відносин - задовольнити.

Визнати припиненими трудові відносини між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІОРІТ» ЛТД» (код ЄДРПОУ: 2397254, місцезнаходження: м. Івано-Франківськ, Хриплинський промвузол, 23) та ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1), як таким, що звільнений з посади директора згаданого товариства за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України з 10.04.2017 року.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 20.02.2019 року.

Суддя Антоняк Т.М.