ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 681/846/18
Провадження № 22-ц/4820/1773/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю позивача, представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий коровай», Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», третя особа на стороні відповідачів ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий коровай» на рішення Полонського районного суду Хмельницької області в складі судді Горщар А.Г. від 12 липня 2019 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У червні 2018 року позивач, звертаючись в суд з цим позовом до відповідачів, вказувала, що 01.10.2016 року близько 06 год. на 54 км + 680 м автодороги Дубрівка - Баранівка - Висока Піч в напрямку с. Залужне Романівського району Житомирської області водій ОСОБА_3 керував автомобілем ГАЗ-3302, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та в порушення вимог п.п. 2.3б, 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України виїхав на зустрічну смугу, де зіткнувся з автомобілем марки "Renault Trafic", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував чоловік позивачки ОСОБА_4 , котрий від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 14.02.2018 року визнано ОСОБА_3 винним у настанні ДТП та на підставі вироку Апеляційного суду Житомирської області від 01.06.2018 року призначено покарання за ч.2 ст.286 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді обмеження волі строком на три роки з позбавленням права керування транспортними засобами.

ОСОБА_3 на час скоєння кримінального правопорушення перебував у трудових відносинах з товариством «Золотий коровай», якому належить керований ним транспортний засіб. Цивільно-правова відповідальність ТОВ «Золотий коровай» на підставі договору № 41/15-ЦВ від 04.11.2015 року застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал страхування».

ОСОБА_1 зверталася до страховика із заявою та 06.08.2018 року із повторною заявою про страхове відшкодування 50000 грн. майнової шкоди, заподіяної знищенням транспортного засобу, а також моральної шкоди, завданої смертю потерпілого його неповнолітньому сину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та їй в загальному розмірі 17400 грн. (по 8700 грн. кожному).

Розмір страхового відшкодування згідно ст.27.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено в сумі 52200 грн.

Майнова шкода полягає у витратах на поховання чоловіка в сумі 22000 грн., яка виплачена їй товариством «Золотий коровай» 06.10.2016 року, а також у вартості автомобіля, що на момент його пошкодження становила 375254 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля за даними висновку судової автотоварознавчої експертизи складає 572289,61 грн. та є значно вищою за ринкову вартість транспортного засобу.

Також вказувала, що їй та її неповнолітньому синові завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 , розмір відшкодування визначила в 700000 грн. (по 350000 грн. кожному).

Тому з врахуванням уточнень позову, остаточно просила стягнути з товариства «Золотий коровай» на її користь майнову шкоду в сумі 325254 грн. (375254 грн. - 50000 грн. страхового відшкодування), моральну шкоду для неї та сина в розмірі 682600 грн. (700000 грн. - 17400 грн. страхового відшкодування), а зі страховика - 50000 грн. майнової шкоди, 17400 грн. моральної шкоди (на двох потерпілих), 52200 грн. страхового відшкодування (регламентна виплата) заподіяного смертю потерпілого утриманцю, неповнолітньому сину ОСОБА_2 .

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 12 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 50000 грн. майнової шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, та 5800 грн. моральної шкоди, заподіяної смертю її чоловіка, а також 4000 грн. витрат на правничу допомогу, а всього - 59800 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_2 26100 грн. страхового відшкодування як утриманцю його померлого батька та 5800 грн. моральної шкоди, заподіяної смертю батька, а всього - 31900 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий коровай» на користь ОСОБА_1 325254 грн. майнової шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, та 200000 грн. моральної шкоди, заподіяної смертю її чоловіка, а також 4000 грн. витрат на правничу допомогу, а всього - 529254 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий коровай» на користь ОСОБА_2 200000 грн. моральної шкоди, заподіяної смертю батька.

В решті заявлених позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь держави 1208,40 грн. судового збору.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий коровай» на користь держави 3960,94 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ТОВ «Золотий коровай» просить рішення суду в частині стягнення з товариства скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з Товариства "Золотий коровай" на користь ОСОБА_1 294254,00 грн. майнової шкоди внаслідок знищення транспортного засобу та 69200 грн. моральної шкоди, заподіяної смертю чоловіка, на користь ОСОБА_2 - 69200 грн. моральної шкоди. Пошкоджений автомобіль «Renault Trafic» держзнак НОМЕР_2 після відшкодування майнової шкоди ОСОБА_1 передати у власність Товариству «Золотий коровай».

На думку апелянта, суд першої інстанції неправомірно не зарахував у відшкодування матеріальної шкоди 22000 грн., що були сплачені позивачу товариством та сплачені їй третьою особою 9000 грн. Висновки суду про те, що вказані кошти сплачені на відшкодування витрат на поховання не відповідають обставинам справи. При цьому позивач не довела факт понесення таких витрат та їх розмір. За законом ТОВ «Золотий коровай» взагалі не несе обов`язку з відшкодування витрат на поховання в межах суми 17400 грн., це обов`язок страховика.

Стягуючи з відповідача повну ринкову вартість автомобіля до ДТП, суд не вирішив питання про передачу відповідачу пошкодженого автомобіля після відшкодування шкоди.

Також суд помилково не застосував ч. 2 ст. 1193 ЦК України та не визнав грубою необережністю той факт, що водій ОСОБА_4 не був пристебнутий пасом безпеки у момент ДТП. Ця обставина має бути врахована при визначенні розміру моральної шкоди і є підставою для її зменшення на підставі ч. 2 ст. 1193 ЦК України.

Присуджений судом розмір відшкодування моральної шкоди вважає необґрунтовано великим та визнає спричинену моральну шкоду в розмірі 75000 грн. на кожного потерпілого. При цьому сума відшкодування на кожного потерпілого має бути зменшена на ліміт відповідальності страховика, 75000 грн. - 5800 грн., відповідно до відшкодування - по 69200 грн. кожному потерпілому.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримала апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Позивач та її представник просили відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим рішення суду слід змінити, ухваливши нове судове рішення.

Так, судом встановлено, що 01.10.2016 року близько 06 год. на 54 км + 680 м автодороги Дубрівка - Баранівка - Висока Піч в напрямку с. Залужне Романівського району Житомирської області сталася ДТП за участю транспортних засобів «ГАЗ-3302», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , володільцем якого на підставі договору оренди є ТОВ «Золотий коровай», котрим управляв працівник цього Товариства водій ОСОБА_3 , та автомобілем «Renault Trafic», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував чоловік позивачки ОСОБА_4 . В результаті зіткнення вказані автомобілі дістали механічні пошкодження, а водій ОСОБА_4 від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Винним у ДТП є водій ОСОБА_3 , що встановлено вироком Житомирського апеляційного суду від 19.03.2019 року.

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи № 4338 від 23.10.2017 року вартість матеріального збитку, заподіяного внаслідок фізичного знищення автомобіля «Renault Trafic», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , станом на час пригоди становить 375254 грн.

На момент ДТП законний володілець автомобіля «ГАЗ-3302» ТОВ «Золотий коровай» застрахувало свою цивільно-правову відповідальність на забезпечення відшкодування шкоди заподіяної при експлуатації цього транспортного засобу у ПрАТ «СК «Арсенал страхування», поліс № АІ/8563024 від 08.11.2015 року, із страховою сумою (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю - 100000 гривень, за шкоду заподіяну майну - 50000 гривень, франшиза - 0.

ОСОБА_1 з 02.09.2000 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , який загинув при ДТП, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є їхнім сином.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що завдана позивачу майнова шкода внаслідок фізичного знищення автомобіля та моральна шкода підлягає стягненню в межах ліміту відповідальності з страховика, в решті - з відповідача ТОВ «Золотий коровай» як володільця джерела підвищеної небезпеки, при цьому ТОВ «Золотий коровай» та ОСОБА_6 добровільно сплатили кошти позивачці саме на відшкодування витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника. ОСОБА_1 та її син мають право на відшкодування моральної шкоди внаслідок смерті ОСОБА_4 , розмір якого з врахуванням обставин справи, вимог розумності і справедливості має складати по 200000 грн. кожному.

Доводи апеляційної скарги про помилкове незарахування на відшкодування майнової шкоди 22000 грн., що були сплачені позивачу товариством та сплачені їй третьою особою 9000 грн., є безпідставними.

Так, відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

За змістом ч.1 ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Отже, за змістом наведених норм витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника є майновою шкодою, що пов`язана із смертю потерпілого.

Встановлено, що ТОВ «Золотий коровай» платіжним дорученням № 28223 від 05.10.2016 року сплатило на користь позивачки 22000 грн. «в рахунок відшкодування спричиненої шкоди ОСОБА_3 ».

Цей платіж мав місце безпосередньо після події ДТП та поховання загиблого, при цьому позивач не пред`являла позовні вимоги про відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілого у виді витрат на поховання; у позовній заяві прямо вказано, що це зумовлено добровільним відшкодуванням вказаних витрат відповідачем ТОВ «Золотий коровай».

В свою чергу відповідач не довів достатніми та допустимими доказами, що ці кошти сплачені саме на відшкодування шкоди, завданої знищенням автомобіля.

Відтак суд першої інстанції правильно констатував, що 22000 грн. сплачено на користь позивачки в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілого, у виді витрат на поховання ОСОБА_3 , а не в рахунок відшкодування шкоди, завданої майну.

Той факт, що за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника здійснюється страховиком в межах певного ліміту, не позбавляє права відповідача самостійно відшкодувати особі понесені витрати.

Тому відсутні підстави для зарахування сплачених відповідачем коштів у рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої фізичним знищенням автомобіля.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги про наявність підстав для зменшення розміру відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд приймає до уваги таке.

Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.2 ст. 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 14.02.2018 року та вироком Апеляційного суду Житомирської області від 01.06.2018 року не було встановлено, що водій ОСОБА_4 не був пристебнутий пасом безпеки у момент ДТП.

В свою чергу вказаними судовими рішеннями встановлено, що саме порушення водієм ОСОБА_3 пунктів 2.3б, 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням цієї дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Сторона відповідача ТОВ «Золотий коровай» не довела достатніми та допустимими доказами, що водій ОСОБА_4 не був пристебнутий пасом безпеки у момент ДТП.

Пояснення експерта, на які посилається апелянт, щодо питання, яке не було предметом дослідження судової експертизи, є по суті припущенням і не може вважатися допустимим та достатнім доказом на підтвердження цієї обставини.

Відтак обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування ч.2 ст. 1193 ЦК України та зменшення розміру відшкодування завданої шкоди.

В свою чергу суд першої інстанції обґрунтовано визначив розмір відшкодування завданої моральної шкоди у 200000 грн. кожному з потерпілих, зважаючи на кримінальний характер правопорушення, глибину та тривалість їх душевних страждань, непоправність їхньої втрати, а також з врахуванням вимог розумності та справедливості.

Доводи апеляційної скарги щодо надміру великого розміру відшкодування моральної шкоди є безпідставними.

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення майнової шкоди внаслідок знищення автомобіля, суд першої інстанції не врахував таке.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Встановлено, що згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи № 4338 від 23.10.2017 року ринкова вартість автомобіля «Renault Trafic», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 на момент пошкодження внаслідок ДТП складала 375254 грн.; вартість його відновлювального ремонту складає 575289,61 грн. Залишкову вартість автомобіля після ДТП визначити неможливо.

У матеріалах справи наявна заява Товариства «Золотий коровай» від 12.07.2019 року (а.с.87, т.2) про вирішення питання щодо передачі пошкодженого автомобіля «Renault Trafic» товариству у разі ухвалення рішення про стягнення його вартості з ТОВ «Золотий коровай» на користь позивача.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ позовами про відшкодування шкоди» (пункт 9) суд, постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватися за призначенням, але має певну цінність, має одночасно обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Отже, з врахуванням відсутності даних щодо вартості транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди та неможливості встановити різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, виходячи з принципу диспозитивності цивільного процесу, ухвалюючи рішення про стягнення вартості автомобіля до ДТП з ТОВ «Золотий коровай» на користь позивача, підлягала задоволенню заява ТОВ «Золотий коровай» про передачу пошкодженого автомобіля «Renault Trafic» товариству після відшкодування ним майнової шкоди.

Відтак оскаржуване рішення слід змінити, доповнивши резолютивну частину абзацом такого змісту - «Зобов`язати ОСОБА_1 після відшкодування їй майнової шкоди за цим рішенням суду Товариством з обмеженою відповідальністю «Золотий коровай» передати у власність Товариству з обмеженою відповідальністю «Золотий коровай» автомобіль «Renault Trafic» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ».

В решті рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий коровай» задовольнити частково.

Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 12 липня 2019 року змінити.

Доповнити резолютивну частину рішення суду абзацом такого змісту:

Зобов`язати ОСОБА_1 після відшкодування їй майнової шкоди за цим рішенням суду Товариством з обмеженою відповідальністю «Золотий коровай» передати у власність Товариству з обмеженою відповідальністю «Золотий коровай» автомобіль «Renault Trafic» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 .

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16.10.2019 року.

Судді Л.М. Грох

Р.С.Гринчук

Т.В.Спірідонова