Справа № 357/4102/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Київській області, Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора про знаття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на те, що відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 05.05.2017 року, він являється опікуном неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вищевказаним рішенням суду, позбавлена батьківських прав. Батько дітей, ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивачем, в інтересах неповнолітніх внуків, була подана заява щодо оформлення спадкових прав на майно померлого ОСОБА_5 . Померлому належала 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності від 29.01.2004 року. Однак при здійсненні перевірок за об`єктом та суб`єктом в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно нотаріусом був виявлений арешт на нерухоме майно, накладений відповідно до постанови від 27.09.2006 року, ДВС м.Біла Церква Київської області р.352, ст.95. Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, наявне публічне обтяження, а саме арешт рухомого майна, зареєстрований від 07.02.2014 року під № 14169318, підставою обтяження є постанова про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 41906822 від 07.02.2014 року, міський відділ ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, об`єкт обтяження - все рухоме майно, термін дії обтяження - 07.02.2019р. 27.03.2018 року державним нотаріусом, було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в оформленні спадкових прав на квартиру під АДРЕСА_1 через наявні обтяження. А тому позивач просить суд звільнити вказане майно з-під арешту.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач - Білоцерківський міський відділ ДВС ГТУЮ в Київській області, не направив в судове засідання свого представника, про день та час розгляду справи був повідомлений належно.

Представник третьої особи Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 05.05.2017 року 357/14243/16-ц, позивач являється опікуном неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вищевказаним рішенням суду, позбавлена батьківських прав. Батько дітей, ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так, позивачем в інтересах неповнолітніх внуків, була подана заява щодо оформлення спадкових прав на майно померлого ОСОБА_5 . Померлому належала 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності від 29.01.2004 виданого Комунальною службою приватизації в м. Біла Церква. Спадкова справа була відкрита у Другій Білоцерківській міській державній нотаріальній конторі, державний нотаріус Приймак А.П.

Встановлено, що при здійсненні перевірок за об`єктом та суб`єктом в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за доступом нотаріуса у відповідності до ч. 3 ст. 46-1 Закону України Про нотаріат, що залишилось після смерті ОСОБА_5 був виявлений арешт на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 3798232, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 118069532 та № 118071306 від 22.03.2018р.

Згідно інформації арешт було накладено відповідно до постанови вх. № 4481/2-41 від 27.09.2006р. ДВС міста Біла Церква Київської області, р. 352, ст. 95.

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, наявне публічне обтяження, а саме арешт рухомого майна, зареєстрований від 07.02.2014 року під № 14169318, підставою обтяження є постанова про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 41906822 від 07.02.2014 року, міський відділ державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, об`єкт обтяження - все рухоме майно, термін дії обтяження - 07.02.2019р.

Встановлено, що 27.03.2018 року державним нотаріусом Приймак А.П., винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в оформленні спадкових прав на квартиру під АДРЕСА_1 , яка залишилась після смерті ОСОБА_5 .(а.с.21).

Відповідно до п. 4.17, гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, якщо на спадкове майно накладено арешт, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Представник позивача суду пояснив, шо жодної інформації щодо наявності заборони на ім`я ОСОБА_5 , позивач та його неповнолітні внуки не знали. З метою вирішення даного питання, позивачем була направлена заява про зняття арешту з майна до Міського відділу ДВС. Відповідно до листа Білоцерківського міського відділу ДВС від 05.04.2019р. № 21656 йому повідомлено, що згідно даних АСВП у Білоцерківському відділі державної виконавчої служби на примусовому виконанні виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_5 не перебуває та станом на дату надання відповіді не надходили. Таким чином, на даний момент відсутні будь-які записи та інформація щодо боргів, накладення арешту на нерухоме майно Баніт М.В., а неповнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , особи, що фактично прийняли спадщину та вступили у володіння майном позбавлені права оформити належне їм право власності на спадкове майно.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Постанова № 5) від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Положеннями ч.ч. 4, 5 цієї статті передбачено, що підставами для зняття державним виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

За ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.2 ст.16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Проаналізувавши вищенаведене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо зняття арешту з майна, оскільки неповнолітні діти, що фактично прийняли спадщину та вступили у володіння майном позбавлені права оформити належне їм право власності на спадкове майно, та іншого способу захисту прав позивача не існує. Даних щодо стягнення боргів із спадкоємця ОСОБА_5 не має, так само й немає відкритого виконавчого провадження де боржником значиться ОСОБА_5

Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.15, 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст..ст. 49,59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 4, 12, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Зняти арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3798232, що зареєстрований 28.09.2006 року за № 3798232 та вчинений на підставі Постанови вх.№4481/2-41 від 27.09.2006 року, ДВС м. Біла Церква Київської області, р.352, ст. 95 .

Зняти арешт рухомого майна, зареєстрований 07.02.2014 року за № 14169318 вчинений на підставі Постанови про арешт майна боржників та оголошення заборони на його відчуження, ВП 41906822,07.02.2014 року міським відділом ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції державний виконавець Гайдученко Ю.С.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду буде виготовлено не пізніше 21.05.2019 року.

СуддяО. Я. Ярмола