Провадження № 22-ц/802/858/19 Категорія: 26 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Данилюк В.А., Киці С.І.,

секретар с/з - Вергун Т.С.,

з участю:

позивача - Кучинської Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів, визнання правочину дійсним, зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 липня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтувала тим, що 26 березня 2015 року вона уклала з ПАТ «Банк Михайлівський» договір банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний», за умовами якого був відкритий поточний рахунок № НОМЕР_1 . Крім того, нею був укладений договір № 980-043-000221820 від 14 квітня 2016 року з ТзОВ «Інформаційно-розрахунковий центр», за умовами якого вона перерахувала на рахунок товариства 30000,00 грн.

Позивачка також зазначала, що за умовами договору, укладеного між нею і товариством, повернення коштів повинно здійснюватися на рахунок, відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський».

23 травня 2016 року на підставі рішення Національного банку України ПАТ «Банк Михайлівський» віднесений до категорії неплатоспроможних і в банку введена тимчасова адміністрація. Проте Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачку не було включено до списків вкладників для здійснення гарантованих виплат.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просила суд визнати дійсними договори банківських вкладів та банківські операції з перерахування грошових коштів, визнати її право на отримання грошових коштів в розмірі 30730,73 грн, зобов`язати відповідача ПАТ «Банк Михайлівський» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в розмірі 30710,73 грн та зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вчинити всі необхідні дії на здійснення виплати грошових коштів.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 15 липня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у даній справі в частині позовних вимог про зобов`язання відповідачів вчинити певні дії.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, позивачка подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження в зазначений частині позовних вимог.

Апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у даній справі в частині позовних вимог про зобов`язання відповідачів вчинити певні дії, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява в цій частині не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

До адміністративної юрисдикції відносяться справи, які виникають зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило, майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

При визначенні предметної юрисдикції справи суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Отже, до компетенції адміністративних судів відносяться спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі-Фонду), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами регулюється Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі-Закон).

За положеннями статті 3 Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку (частина 1 статті 4 Закону). Для цього Фонд відповідно до частини 2 статті 4 Закону наділено відповідними функціями, серед яких, зокрема ведення реєстру учасників Фонду, здійснення заходів щодо організації виплат відшкодування за вкладами у строки, визначені цим Законом, здійснення заходів щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників.

Стаття 27 Закону регулює порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20-ти робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку(частина 1 статті 28 Закону).

Згідно з частиною 1 статті 54 Закону рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Гарантії Фонду є гарантіями держави, передбаченими Законом, для виконання Фондом відповідних зобов`язань можуть залучатися державні кошти, а тому рішення, дії чи бездіяльність Фонду або працівників Фонду щодо включення вкладника до переліку осіб, яким необхідно здійснити виплату відшкодування грошових коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду є рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, який реалізує делеговані державою повноваження щодо виведення з ринку неплатоспроможних банків.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 просила суд зобов`язати відповідача ПАТ «Банк Михайлівський» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо неї як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду в розмірі 30710,73 грн, а також просила суд зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вчинити усі необхідні дії в межах наданих законом повноважень на здійснення виплати відшкодування коштів в межах гарантованої суми як вкладнику неплатоспроможного банку, тобто позивач просила суд зобов`язати відповідачів вчинити певні дії.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що між позивачем та відповідачами в даній справі в частині позовних вимог про зобов`язання вчинити певні дії виник приватноправовий спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, в зв`язку з чим місцевий суд відмовив у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання вчинити певні дії.

Доводи апеляційної скарги позивачки не впливають на правильність ухвали суду першої інстанції, яка постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 липня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 жовтня 2019 року.

Головуючий

Судді