РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року, місто Новоград-Волинський Житомирської області

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кравець І.А.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

(Справа № 285/346/19, провадження у справі № 2/0285/406/19)

розглянув у судовому засіданні у спрощеному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини під час вагітності

В С Т А Н О В И В:

В січні 2019 року до суду звернулась ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини та на своє утримання під час вагітності.

В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем ОСОБА_4 вони перебувають в шлюбі від якого мають малолітню дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, наданий час вона вагітна. З відповідачем ОСОБА_4 наданий час не проживають, допомоги відповідач на дитину та на неї в звязку з вагітністю не надає.

Позивачка посилаючись на те, що оскільки відповідач працює неофіційно, має мінливі заробітки, інших осіб на отриманні не має, в добровільному порядку допомоги на утримання дитини та її утримання під час вагітності не надає, просить суд стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн., починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини, а також аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно під час вагітності.

Позивачка в судове засідання не зявилась.

Представник позивачки в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У поданому відзиві на позовну заяву відповідач позов визнав частково, а саме в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини ОСОБА_5. В інший частині позовних вимог, щодо стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності, позов не визнав, та зазначив, що наданий час офіційно не працює, допомагає своїм непрацездатним батькам, має хронічну хворобу, яку за браком коштів не має можливості вилікувати.

В судовому засіданні відповідач просив позовні вимоги задовольнити частково з підстав викладених у відзиві.

Заслухавши усні пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають у шлюбі, якій було зареєстровано 05 квітня 2017 року Новоград-Волинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Житомирській області, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії І-ТП №148764. Під час перебування в шлюбі у них 19.05.2017 року народився син ОСОБА_6, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ТП №282540 /а.с.5/.

Також встановлено, що згідно довідки №21 від 30.01.2019 року позивачка ОСОБА_3 перебуває в стані вагітності строком 30 тижнів.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що сторони наданий час проживають окремо.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн., відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у вказаному позивачкою розмірі.

Таким чином, враховуючи розмір аліментів, які просить стягувати позивачка, а також визнання позову відповідачем в цій частині, суд приходить до висновку про задоволення позову в повність щодо стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття.

Щодо стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі статтею 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до частини першої статті 80 СК Украйни аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з частиною першою статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності.

Відповідно до частини четвертої статті 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частиною п'ятою статті 84 СК України передбачено, що аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду.

Під час розгляду справи в судовому засіданні відповідач повідомив, що він працює неофіційно та має в середньому на місяць дохід 2000 3000 грн..

Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів дружини, при визначенні розміру аліментів суд враховує усі істотні обставини справи, стан здоров'я позивачки та відповідача, матеріальне становище відповідача, те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на дружину, оскільки має мінливі заробітки, суд вважає за необхідне визначити аліменти на дружину під час вагітності у розмірі 250 грн., починаючи з дня звернення до суду з позовом.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивачки понесених нею судових витрат повязаних з розглядом справи, а саме щодо надання правничої допомоги, то ці вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки зазначений позивачем розмір витрат на оплату адвоката не відповідає вимогам, встановленими ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦП України.

Встановлено, що в акті про надання послуг зазначено участь в судових засіданнях (два судових засідання), при цьому по даній справі відбулось лише одне судове засіданні, а тому акт в цій частині не відповідає дійсності.

Відповідно до ч. 5 ст.137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач у поданому відзиві заявив клопотання про зменшення судових витрат.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку про зменшення судових витрат з 1700 грн. до 1200 грн., а саме за мінусом 500 грн. (вартість судового засідання).

Також, враховуючи, що позов частково задоволено, з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини під час вагітності задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн., починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини.

Стягувати з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6) аліменти на її утримання в розмірі 250 (двісті пятдесят) грн. щомісячно починаючи з 29.01.2019 року під час її вагітності, та сплачувати після народження дитини без додаткового рішення суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені нею судові витрати повязані з розглядом справи в сумі 1200 грн..

В частині позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судових витрат повязаних з розглядом справи в сумі 500 грн. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 768,40 грн. на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд з врахуванням п.п. 15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК

Повний текст рішення виготовлено 21.02.2019 року

Головуючий