ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м.Суми

Справа №592/7573/18

Номер провадження 22-ц/816/985/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Собина О. І. , Хвостик С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Попової А.П.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію у ПАТ КБ «Надра»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 грудня 2018 року, ухвалене у складі судді Корольової Г.Ю., у приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію у ПАТ КБ «Надра (далі Уповноважена особа Фонду), третя особа: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (далі- ПАТ КБ «Надра») про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії.

Свої вимоги мотивує тим, що між ним та ПАТ КБ «Надра» укладено 2 договори строкового банківського вкладу (депозиту) в банківських металах «Золотий» № 1842721 від 14 лютого 2014 року та № 1685439 від 14 лютого 2014 року (далі - Договори), відповідно до яких ним внесено кошти на вкладний (депозитний) рахунок строком на 6 місяців. Після закінчення строку 15 серпня 2014 року він звертався до банку про повернення коштів, але банк коштів не повернув. В червні 2015 року НБУ прийняв рішення про ліквідацію ПАТ КБ «Надра», з лютого 2015 року запроваджена тимчасова адміністрація. Звернення позивача про повернення коштів залишилися без результатів.

Просить суд визнати бездіяльність Фонду щодо не включення інформації (про банківський рахунок № 2051734, договір депозиту № 1842721 та № 1685439, відкритий на ОСОБА_1 до повного Переліку та загального Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду протиправною та зобовязати Фонд (в т.ч. Уповноважену особу Фонду) внести зміни (включити) до Переліку та Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, додатковим включенням інформації про ОСОБА_1 і таким чином відшкодувати (стягнути) на його користь кошти в розмірі банківського рахунку вкладу, але не більше граничного розміру відшкодування згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закон).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 грудня 2018 року у позові ОСОБА_1 відмовлено.

Вказане рішення суду позивач оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач, просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що він ні в якому разі не укладав би договори депозиту, якщо йому було б відомо, що вклади в банківських металах не гарантуються Фондом та не підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду. Вважає, що рішення Фонду про відмову відшкодувати (повернути) вклад за рахунок Фонду є безпідставним та необґрунтованим. Також, на його думку, Фондом перевищені повноваження щодо застосування до нього п. 10 ч. 4 ст. 26 Закону, так як ця норма не існувала на час укладення договорів депозиту. Дані зміни до Закону набрали чинності 04 липня 2014 року, тобто після укладення договорів депозиту, що виключає можливість їх застосування до даних вкладів. Зазначає, що п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону визначено, що обмеження встановлене ч. 5 ст. 36 Закону (під час дії тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників) не поширюється на зобовязання щодо виплати коштів за вкладами за договорами, строк яких закінчився. Крім того, вважає, що банківські метали підпадають під визначення грошових коштів.

Від Фонду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Вказує, що оскільки у ПАТ КБ «Надра» розпочато процедуру ліквідації, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Чинним законодавством встановлений спеціальний порядок задоволення вимог кредиторів після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, а задоволення таких вимог кредиторів здійснюється за участю Фонду через відповідні позасудові механізми, передбачені чинним законодавством України. Також зазначає, що гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у банківських металах. Зазначає, що вимоги позивача, як кредитора ОСОБА_2, були акцептовані Уповноваженою особою Фонду та затверджені виконавчою дирекцією Фонду, та будуть задоволені у сьому чергу. Крім того. вказує на помилковість тверджень позивача, що спірні правовідносини регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Від Уповноваженої особи Фонду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та ґрунтуються виключно на припущеннях позивача, просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначає, що враховуючи, що на момент введення в ПАТ КБ «Надра» тимчасової адміністрації 06 лютого 2015 року на поточному рахунку позивача № 80714632 в ПАТ КБ «Надра» знаходились кошти у вигляді банківського металу золота на загальну суму 5,29 тр. унцій, відшкодування 200 000 грн позивачу відповідно до положень п. 10 ч. 4 ст. 26 Закону Фондом не здійснюється, а відповідні позовні вимоги задоволенню не підлягають. Вимоги позивача включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів та підлягають задоволенню в ліквідаційній процедурі за рахунок коштів, одержаних в результаті реалізації майна банку у черговості, визначеній у ч. 1 ст. 52 Закону.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у банківських металах, а тому підстави для задоволення заявлених позивачем вимог відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

За змістом ч.1, ч.3 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 14 лютого 2014 року між позивачем та ПАТ КБ «Надра» укладено договір № 1685439 про банківський вклад (депозит) у банківських металах (золото) «Золотий», згідно умов якого вкладник передав на відкритий йому банком депозитний рахунок № 1685439 у банківському металі (золото) загальною вагою 93 гр або 3 тр. унцій золота зі ставкою по вкладу в розмірі 1 процент річних, строк дії вкладу 6 місяців (а. с. 6).

14 лютого 2014 року між позивачем та ПАТ КБ «Надра» укладено договір № 1842721 строкового банківського вкладу (депозиту) в банківських металах «Золотий», згідно умов якого вкладник передав на відкритий банком депозитний рахунок № 11842721 у банківському металі (золото) загальною вагою 71 гр або 2,28 тр. унцій золота зі ставкою по вкладу в розмірі 1 процент річних, строк дії вкладу 6 місяців (а. с. 7).

Відповідно до п. 3.1.2 укладених між сторонами договорів, вкладник має право на отримання вкладу та нарахованих процентів відповідно до умов цього договору. Пунктом 3.4.5 визначено, що банк зобовязується повернути вкладнику вклад у банківському металі та нараховані на вклад проценти шляхом перерахування коштів на поточний рахунок у банківських металах в останній день строку дії вкладу, зазначеної у п.2.3 Договору, а також у випадках дострокового розірвання договору.

Позивач звертався до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з письмовою заявою про повернення йому суми вкладу та виплату нарахованих за ним процентів, однак його вимоги не були задоволені (а. с. 8-12).

Постановою Правління НБУ від 05 лютого 2015 року № 83 ПАТ КБ «Надра» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 05 лютого 2015 року № 26 запроваджено тимчасову адміністрацію в ПАТ КБ «Надра» (а. с. 23).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 23 квітня 2015 року № 85 продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Надра» (а. с. 24).

Постановою Правління НБУ від 04 червня 2015 року № 356 відкликано банківську ліцензію ПАТ КБ «Надра» та оголошено про ліквідацію банку (а. с. 25).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 05 червня 2015 року № 113 розпочато ліквідацію ПАТ КБ «Надра» та призначено ОСОБА_3 Уповноваженою особою на ліквідацію банк строком на 1 рік з 05 червня 2015 року по 04 червня 2015 року включно (а. с. 26).

Виконавчою дирекцією Фонду від 28 квітня 2016 року № 616 прийнято рішення про продовження строку здійснення процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» до 04 червня 2018 року з відповідним продовженням повноважень Уповноваженої особи Фонду (а. с. 27).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 03 листопада 2016 року № 2342 продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» на 2 роки з 04 червня 2018 року по 03 червня 2020 року включно з відповідним продовженням повноважень Уповноваженої особи Фонду (а. с. 28).

Таким чином ПАТ КБ «Надра» з 05 червня 2015 року і до цього часу перебуває в процесі ліквідації.

У спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Згідно положень ст. 26 вказаного Закону (у ред., яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Як вже зазначалося позивачем було укладено з ПАТ КБ «Надра» договори про банківський вклад (депозит) у банківських металах (золото) «Золотий». Відповідно до виписки з поточного рахунку позивача № 80714632 в ПАТ КБ «Надра» залишок коштів за двома депозитними вкладами становив 5,29 тр. унцій золота (а. с. 29).

Згідно п. 10 ч. ч. ст. 26 Закону Фонд не відшкодовує кошти за вкладами у банківських металах. Таким чином гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у банківських металах, оскільки такий вид вкладу не є грошовим зобовязанням, що обумовлює відсутність поширення гарантій Фонду в частині відшкодування коштів за вкладом у банківському металі.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено порядок щодо повернення вкладів у банківських металах. Зокрема, після запровадження у банку тимчасової адміністрації та початку ліквідації, задоволення вимог кредиторів відбувається в порядку, передбаченому вказаним Законом з дотриманням принципів черговості, передбаченої ст. 52 Закону.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач скористався своїм правом на заявлення кредиторських вимог та звернувся до банку із заявою кредитора у визначений законом строк (а. с. 30). Позивач включений до Реєстру акцептованих вимог кредиторів у сьому чергу.

Доводи апеляційної скарги про те, що договори на розміщення вкладів у банківських металах від 14 лютого 2014 року були укладені позивачем до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запобігання негативному впливу на стабільність банківської системи» (04 липня 2014 року № 1586-VII), яким було доповнено ч. 4 ст. 26 Закону п. 10 відповідно до якого Фонд не відшкодовує кошти за вкладами у банківських металах, а тому положення цього пункту не можуть застосовуватися до даних договорів, є помилковими, оскільки у ПАТ КБ «Надра» тимчасову адміністрацію запроваджено 05 лютого 2015 року, ліквідацію розпочато 05 червня 2015 року, тобто в період виникнення відносин позивача з Фондом діяла редакція Закону, яка виключає відшкодування Фондом коштів за вкладами у банківських металах.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 лютого 2019 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.І. Собина

ОСОБА_4