У Х В А Л А

22 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 760/20957/18-ц

провадження № 61-3292ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у

м. Києві на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 24 вересня

2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби

м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кедик ТетяниВолодимирівни, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2019 року Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року,з пропуском строку на касаційне оскарження.

Заявник просив визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що повний текст постанови апеляційного суду заявником отримано 10 січня 2019 року, що підтверджується копією супровідного листа Київського апеляційного суду з відмітною про отримання.

Згідно з частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною другою статті 390 ЦПК України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Враховуючи те, що скаргу подано 11 лютого 2019 року, тобто протягом тридцяти днів з дня вручення судового рішення, суд дійшов висновку, що строк на касаційне оскарження підлягає поновленню відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України. Тому клопотання заявника про поновлення строку підлягає задоволенню.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявником на порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору. Разом з тим, заявник звернувся з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, в якому посилається на неприбутковість діяльності органів державної виконавчої служби та відсутність державного асигнування, складнощі майнового стану установи.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

У зв'язку із тим, що обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, тому у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору необхідно відмовити

Пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України визначено, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги юридичною особою на ухвалу суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на ухвалу суду справляється за ставкою 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - тобто заявник за подання касаційної скарги має сплатити 1 921,00 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі

не зазначено всіх осіб, які беруть участь у справі, а саме- ОСОБА_4

Отже, заявнику необхідно уточнити касаційну скаргу, зазначивши всіх сторін, які беруть участь у справі та адресу їх місця проживання та надати касаційну скаргу (у новій редакції), копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення вказаного недоліку.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Поновити Солом'янському районному відділу державної виконавчої служби

м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві строк на касаційне оскарження ухвали Солом'янського районного суду м. Києва

від 24 вересня 2018 року та постанови Київського апеляційного суду

від 27 грудня 2018 року.

У задоволенні клопотання Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у

м. Києві про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 22 березня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун