Провадження № 2/521/434/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2019 року Малиновський районний суд міста О деси в складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Кіліян О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та відшкодування збитків,

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та відшкодування збитків та просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 28397,37 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 640 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 04.10.2017р. на картковий рахунок, що належить ОСОБА_2 , який відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк» за номером картки НОМЕР_1 , з поточного рахунку, що належить позивачу, було помилково перераховано грошові кошти загальною сумою 27810 грн. Оскільки відповідач на телефонні дзвінки не відповідача, він вимушений був 20.10.2017р. направити їй засобами поштового зв`язку письмову вимогу про повернення безпідставно набутих грошових коштів, проте грошові кошти відповідач досі не повернула, у зв`язку з чим на дату подання позову заборгованість становить 28397,37 грн., яка складається з: 27810 грн. розмір заборгованості, 148,57 грн. 3% річних за користування коштами, 88,80 грн. витрати на поштове відправлення вимог про повернення коштів, 350 грн. вартість оформлення довіреності позивачем на представника в суді. Дані обставини стали причиною звернення до суду з відповідним позовом.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, проте надала до суду свої письмові заперечення, в яких просила відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки позивачем не надано жодного доказу, що стверджував про помилковість перерахунку відповідних грошових коштів. Позивач перераховуючи помилково, як ним зазначено у позові, грошові кошти на незнайому досить свідомо обізнаний, щодо контактної інформації власника карткового рахунку, на які перерахував грошові кошти. Крім того, перерахування грошових коштів відбувалося з його боку неодноразово, що також свідчать про свідомі дії позивача.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив.

Судом встановлено, що 04.10.2017 року позивач перерахував на рахунок відповідача грошові кошти, а сааме в 16.07 год. було перераховано 810 грн., в 17.04 год. перераховано 10000 грн., в 17.25 год. перераховано 10000 грн. та в 17.27 год. було перераховано 7000 грн. (а.с. 4,5,6,7,47)

З метою повернення безпідставно перерахованих коштів грошових коштів ОСОБА_1 20 жовтня 2017 року надіслав ОСОБА_2 на дві адреси відповідну вимогу про повернення грошових коштів. (а.с. 2,3)

Згідно ст.ст.509,610 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.ч.1-3,6 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

За змістом ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частиною 1 ст. 1213 ЦК України передбачений обов`язок набувача безпідставно набутого майна повернути таке майно потерпілому в натурі.

Згідно із п. 1.24 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі.

Відповідно до п. 1.23 цього Закону неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Згідно із п. 2.35 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 року кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється в судовому порядку.

Як стверджує позивач, грошові кошти в загальному розмір 27810 грн. були направлені на рахунок відповідача помилково, однак на підтвердження вказаної обставини позивачем не надано належних доказів. Також, з листом-вимогою про те, що вказаний переказ був помилковим, позивач звернувся до відповідача лише після спливу майже 15 днів. На гарячу лінію АТ КБ «ПриватБанк», в якому знаходиться рахунок відповідача, з повідомленням про помилковість зарахування коштів, позивач також не звертався.

Крім того, в судовому засіданні представник позивача не зміг пояснити суду, чому позивач перевів кошти відповідачу, при цьому зазначивши, що відповідача не знає, не може пояснити звідки позивачу відомі її телефонний номер, номер картки та адреси проживання, а також кому саме призначалися відповідні кошти.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат, оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст.ст. 11, 509, 610, 625, 1212, 1213 Цивільного кодексу України, ст.ст.2, 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст.ст. 12, 81, 141, 258, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та відшкодування збитків - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текс рішення суду складено 24 травня 2019 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН