Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2019 Справа №607/2538/19

місто Тернопіль Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Герчаківської О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Лобач І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення в її користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення донькою повноліття, оскільки відповідач участі у вихованні дитини не бере, коштів на її утримання не надає.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 лютого 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності. Зазначив, що позов визнає частково, згідний платити аліменти на утримання дочки у розмірі 1000,00 грн. щомісячно. Просить суд при призначенні розміру аліментів врахувати те, що він не працює, постійного заробітку не має, а також те, що хворіє (гепатит С, епілепсія), інших утриманців у нього не має.

За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що з 15 травня 2004 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 червня 2018 року розірвано (справа № 607/7376/18).

У шлюбі в сторін народилася дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 22 вересня 2004 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України.

Оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо участі батька дитини в утриманні та вихованні їх спільної дочки, позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Положення ст. 7 СК України передбачають, що учасник сімейних відносин не може мати привілеїв чи обмежень за ознаками матеріального стану, місця проживання, іншими ознаками, а регулювання сімейних відносин має здійснюватися на засадах справедливості, добросовісності та розумності.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не бере участі в утриманні дитини, матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним та за своїм станом здоров'я та матеріальним становищем, може виконувати свої обов'язки по утриманню дочки.

Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

З поданої ОСОБА_2 заяви вбачається, що він є працездатним, інших утриманців не має, та за своїм станом здоров'я і матеріальним становищем, може виконувати обов'язки по утриманню неповнолітньої дочки. Доказів на підтвердження обставин, які б спростовували такий висновок суду, в матеріалах справи немає та в судовому засіданні не здобуто.

Визначаючи розмір аліментів, який на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, вважає, що слід задовольнити частково позов та стягнути з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн.щомісячно, починаючи з 01 лютого 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментіву межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 352-355, 430Цивільного процесуального кодексу України, статями 7, 180 - 184 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн. щомісячно, починаючи з 01 лютого 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3, місце проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2.

Повний текст рішення суду складено 21 лютого 2019 року.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська