Справа № 372/3597/18
Провадження № 2-504/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2019 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Потабенко Л.В.,

за участю секретаря Буртовій О.Є.,

справа 372/3597/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, третя особа без самостійних вимог: Обухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Курашова Катерина Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить визнати виконавчий напис № 12519 від 23.11.2017 року, який вчинив приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. таким, що не підлягає виконанню. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що 26.04.2007 року між ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №К2 АЗ ОКО0260012 та договір іпотеки квартири № НОМЕР_1 в забезпечення виконання вищезазначеного кредитного договору. 09.07.2012 року рішенням Обухівського районного суду у цивільній справі №2/1112/12, на підставі ч.2 ст.1050 ЦК було достроково стягнено все тіло кредиту 42017,87 доларів США, відсотки - 19897,50 доларів США, комісії - 5098,00 доларів США, пеня - 11481,97 доларів США, станом на 03.03.012року, та в рахунок погашення загальної заборгованості за кредитним договором №К2АЗСК00260012 в розмірі 78495,34 доларів США звернено стягнення на іпотечне майно, шляхом продажу предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, на підставі договору іпотеки та визначено початкову ціну предмета іпотеки для подальшої реалізації 69350,00 доларів США. 02.11.2018року позивач довідалась, що третьою особою відкрите виконавче провадження №57366377 про стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. №12519 від 23.11.2017року, який ним виданий. Тому, позивач вважає, що зазначений виконавчий напис не підлягає виконанню так як він вчинений з порушенням діючого законодавства, зокрема, ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» не надсилав позивачу письмової вимоги, а приватний нотаріус Завалієв А.А. вчинив оспорюваний виконавчий напис без письмової вимоги про усунення порушень та без відмітки про отримання повідомлення позивачем та без відмітки відділення поштового зв`язку про відправлення повідомлення, тому виконавчий напис вчинений в порушення пункту 2.3. глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Окрім того, на думку позивача на час звернення відповідача із заявою про вчинення виконавчого напису до нотаріуса, безспірності заборгованості боржника перед стягувачем не було, а тому вчинений приватним нотаріусом виконавчий напис здійснено з порушенням вимог чинного законодавства і такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Ухвалою судді від 23.11.2018 року відкрито провадження у справі за загальними правилами позовного провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 20.03.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явилась та подала заяву про розгляд справи у її відсутність позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач, ПАТ КБ «Приватбанк», в судове засідання свого представника не направив, про день, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, подав клопотання про розгляд справи у відсутність його представника, але направив до суду відзив на позов в якому просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог та на те, що виконавчий напис був вчинений нотаріусом з суворим дотриманням ЗУ «Про нотаріат».

Відповідач, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, відзив на позовну заяву не надав, в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Але направив до суду копії документів на підставі яких був вчинений оспорюваний виконавчий напис від 23.11.2017 року.

Третя особа, Обухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Курашова Катерина Вікторівна, в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе ухвалити на підставі наявних доказів.

Судом встановлено, що 26 квітня 2007 року був укладений кредитний договір №К2А3GК00260012, згідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 60000 доларів США, строком до 27 квітня 2037 року зі сплатою 12% річних за користування кредитним коштами, що підтверджується копією договору.

26 квітня 2007 року між сторонами був укладений для забезпечення кредитного договору договір іпотеки, згідно якого відповідач передав позивачу в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 09.07.2012 року у цивільній справі № 2/1112/12 позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 задоволено частково та в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» за кредитним договором №К2А3GК00260012 від 26 квітня 2007 року в розмірі 78495,34 доларів США, що складає 626392,81 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки, у вигляді квартири загальною площею 35,20 квадратних метрів, житловою площею 17,90 квадратних метрів, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , шляхом продажу предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» з укладанням від свого імені договору купівлі продажу з іншою особою-покупцем, на підставі договору іпотеки від 26 квітня 2007 року який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя та визначено початкову ціну предмету іпотеки для його подальшої реалізації в розмірі 69350 доларів США, узгодженою сторонами в договорі іпотеки від 26 квітня 2007 року. В інший частині позову відмовлено. Зазначеним рішенням встановлено, що кредитний договір позичальником, своєчасно не виконувався, а тому у нього і виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 78495,34 доларів США, з яких сума непогашеного кредиту 42017,87 доларів США, заборгованість по відсоткам 19897,50 доларів США, заборгованість по комісії 5098 доларів США, пеня 11481,97 доларів США.

20.04.2018 року позивач змінила прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, що наявне в матеріалах справи.

23.11.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем вчинено виконавчий напис про стягнення з позивача на користь відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за договором кредиту №К2А3GК00260012 від 26 квітня 2007 року, на загальну суму 236554,71 доларів США, станом на 24.07.2017p. що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 24.07.2017року складає 6 122 035 грн. 89 коп., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту складає 43022,80 дол. США; сума заборгованості за відсотками складає 44 655,29 дол. США; комісії 13 546,00 дол. США, пеня 135 330,62 дол. США та суми плати, що здійснена ПАТ КБ «Приватбанк» за вчинення виконавчого напису у сумі 1 800,00 грн. за період з 26.04.2007 по 24.07.2017 року.

Вказаний виконавчий напис був пред`явлений відповідачем ПАТ КБ «Приватбанк» до виконання.

На підставі вищезазначеного виконавчого напису старшим державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Курашовою К.В. відкрито 05.10.2018 року виконавче провадження № ВП №57366377про стягнення з ОСОБА_2 ( на даний час прізвище змінено на Блайф) 6123835,89 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк».

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

При цьому ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліку документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Згідно з п. 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року в редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, нотаріусу, окрім іншого, повинні бути надані оригінали розрахункового документа про надання послуг, поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання.

Слід зазначити, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яким встановлено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Докази одержання або не одержання ОСОБА_5 письмової вимоги про усунення порушень в копіях документів наданих приватним нотаріусом Завалієвим ОСОБА_6 А. відсутні. Тобто з матеріалів справи і наданих відповідачами доказів не вбачається, що нотаріусом додержано тридцяти денний термін для вчинення виконавчого напису, оскільки в матеріалах справи відсутня інформація отримання або неотримання вказаних вимог.

Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

При цьому оспорюваний виконавчий напис вчинено за період з 26.04.2007 року по 24.07.2017 року, а ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» використав своє право надане ч.2 ст.1050 ЦК про дострокове стягнення кредиту та пред`явив вимогу про дострокове стягнення за кредитним договором №К2А3GК00260012 від 26 квітня 2007 року станом на 03.03.2012 року в розмірі 78495,34 доларів США всього тіла кредиту, відсотків, комісії, пені, які 09.07.2012 року рішенням Обухівського районного суду у цивільній справі №2/1112/12 були достроково стягнені, тому з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, так як, виконавчим написом приватний нотаріус Завалієв А.А. допустив стягнення за більш як 10 років - період з 26.04.2007 року по 24.07.2017 рік, тому виконавчий напис не відповідає вимогам пункту 3.1. глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки з дня виникнення права вимоги, а згідно зазначеного рішення ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» направило претензію позичальнику ( позивачу по даній справі) 30.11.2011 року.

ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» було відомо, що рішенням Обухівського районного суду від 09.07.2012 року у цивільній справі №2/1112/12, на підставі ч.2 ст.1050 ЦК було задоволено позов банку та достроково стягнено за кредитним договором №K2A3GK00260012 все тіло кредиту - 42017,87 доларів США, відсотки - 19897,50 доларів США, комісії - 5098,00 доларів США, пеня - 11481,97 доларів США, станом на 03.03.2012 року, та незважаючи на наявність зазначеного судового рішення приватний нотаріус Завалієв А.А. вчинив оспорюваний виконавчий напис, яким допустив стягнення за кредитним договором №K2A3GK00260012 за період з 26.04.2007 року по 24.07.2017 року, тіла кредиту 43 022,80 доларів США, відсотків 44 655,29 доларів США, комісії 13 546,00 доларів США, пені 135 330,62 доларів США, які ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» нарахував за Кредитним договором №K2A3GK00260012, хоча у банку припинилося право таких нарахувань за кредитом, оскільки ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» пред`явив до позичальника, позивача у даній справі, позовні вимоги про дострокове їх стягнення згідно з ч.2 ст.1050 ЦК, які були задоволені Рішенням Обухівського районного суду від 09.07.2012 року у цивільній справі №2/1112/12 на підставі ч.2 ст.1050 ЦК станом на 03.03.2012 року і достроково стягнено за кредитним договором №K2A3GK00260012 все тіло кредиту - 42017,87 доларів США, відсотки - 19897,50 доларів США, комісії - 5098,00 доларів США, пеня - 11481,97 доларів США . Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, допущено стягнення за оспорюваним виконавчим написом тіла кредиту в розмірі більшому, ніж встановлено вищезазначеним рішенням суду від 09.07.2012 року.

В постанові Верховного Суду від 10.10.2018 року провадження №61-13б26св18 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. А відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження 14- 154цс18), наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник не виконав, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, а кредитор в цьому випадку має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та пені.

Також в порушення вимог ст. 81 ЦПК України відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» суду не надано доказів того, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від Банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати з цих підстав, що розмір заборгованості перед банком, суми процентів, зазначені у написі, є безспірними.

Крім того, безумовним фактом, який свідчить про небезспірність заборгованості за кредитним договором, є та обставина, що у суді перебував спір про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості боржника та в тому числі з приводу розміру наявної заборгованості.

Таким чином, нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом.

Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а виконавчий напис нотаріуса належить визнати таким, що не підлягає виконанню.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на наведене, приймаючи до уваги вимоги позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, виходячи із принципу диспозитивності, закріпленого ст. 13 ЦПК України, про те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Оскільки при пред`явленні позову позивач сплатив судовий збір, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, то відповідно до ст. 140 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідачів в рівних частинах на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-19, 76-81, 95, 141, 228, 229 , 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, третя особа без самостійних вимог: Обухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Курашова Катерина Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис виданий приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем 23.11.2017 року, що зареєстрований в реєстрі за № 12519 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» коштів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати у відшкодування судового збору в розмірі 352 гривні 40 коп.

Стягнути з приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича на користь ОСОБА_1 судові витрати у відшкодування судового збору в розмірі 352 гривні 40 коп.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариства «Комерційний банк «Приватбанк», ( адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, )

Відповідач: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, ( адреса: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ суду невідомо)

Третя особа: Обухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області Курашова Катерина Вікторівна( адреса: АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 . Обухів, вул. Київська, буд. 5, )

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 20.05.2019 року.

Суддя: