БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/1608/19
провадження № 2/361/1947/19
РІШЕННЯ

Іменем України

03 жовтня 2019 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Петришин Н.М.
за участю секретаря Плиси В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину,-

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року до суду надійшла вищевказана позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину.

Виклад обставин та зміст позовних вимог, з якими звертається позивач.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, щоіз ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Однак, спільне життя із відповідачем не склалося, у зв`язку із чим шлюб між ними розірвано. З часу припинення шлюбу спільний син проживає з матір`ю. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27.03.2018 року стягнуто із ОСОБА_2 на користьОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн. щомісячно до повноліття. Однак, даних коштів недостатньо для забезпечення повноцінного та всебічного розвитку дитини, так як син відвідує спортивну секцію з айкідо й бере участь у змаганнях з цього виду бойових мистецтв. Крім того, з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів значно зросли ціни на комунальні послуги, харчування та ліки. У зв`язку із викладеними обставинами та поступовою девальвацією національної валюти, витрати пов`язані з утриманням сина є особливо відчутними і самостійно позивач не може впоратися з їх оплатою, тому змушена звернутися до суду. До того ж, позивач просить стягнути із відповідача додаткові витрати на утримання спільної дитини, а саме витрати за відвідування спортивної секції, за участь у спортивних змаганнях та лікування.

Тому, з огляду на вищевикладене позивач просить змінити розмір аліментів на утримання сина шляхом їх збільшення до 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, а також додаткові витрати в розмірі 9 549 грн. 25 коп.

Позиція відповідача щодо заявлених позовних вимог.

07 травня 2019 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги визнав частково в частині стягнення додаткових витрат на лікування сина та в частині сплаченої суми за атестацію та пояс. В іншій частині позовні вимоги відповідач не визнає, заперечує проти їх задоволення та вважає такі вимоги необґрунтованими з наступних підстав. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, відповідач вчасно сплачує визначену судом суму грошових коштів у розмірі 1300 грн., заборгованості по аліментам не має. Вважає, що розмір аліментів, який ним сплачується не є меншим ніж встановлений законом мінімальний, а позивачем не доведено погіршення свого матеріального становища та покращення матеріального становища відповідача, а також не доведено зміни у стані здоров`я чи сімейному стані сторін, тому позовні вимоги про зміну розміру аліментів не підлягають задоволенню. На підтвердження своїх вимог про понесені додаткові витрати, позивачем додано до позову копії чеків, квитанцій та абонементів. Відповідачем визнається лише половина від сплачених та документально підтверджених витрат на лікування сина в розмірі 1 620 грн., а також Ѕ від сплаченої суми за атестацію та пояс

ОСОБА_4 в розмірі 301,52 грн. Інші заявлені в позові додаткові витрати відповідач вважає необґрунтованими, недоведеними, та такими, що не підлягають задоволенню.

23 травня 2019 року надійшла відповідь на відзив, в якій ОСОБА_1 зазначає що навіть з урахуванням збільшеної заробітної плати, вона не може створити належні умови для розвитку дитини, хоч і витрачає всі зароблені кошти на сім`ю. Сплачених аліментів відповідачем в сумі 1300 грн. на місяць (приблизно 43 грн. 30 коп. в день) не вистачає на придбання продуктів харчування, одягу, взуття, ліків, шкільного приладдя і т.д. Позивач переконана, що батько має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі для забезпечення повноцінного розвитку спільного сина. Щодо додаткових витрат на дитину позивач зазначає, що визнаний відповідачем розмір додаткових витрат підлягає безумовному стягненню. Щодо решти додаткових витрат позивач вважає, що суд оцінить надані нею докази за внутрішнім переконанням згідно вимог чинного законодавства.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Також позивач повідомила, що майже всі зароблені кошти витрачає на дитину, відповідач сплачує аліменти у визначеному судом розмірі, однак цих грошей на утримання сина не вистачає, тому з відповідача просить стягувати половину його доходів.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з підстав, викладених у відзиві, при цьому пояснив, що аліменти на утримання дитини в розмірі 1300 грн. сплачує вчасно та вважає, що такий їх розмір є достатнім.

Обставини справи, що встановлені судом.

10 жовтня 2010 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї зареєстровано шлюб між сторонами по даній справі, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія свідоцтва про шлюб (а.с. 11).

Від спільного подружнього життя у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії НОМЕР_1 , виданого 25 травня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міського управління юстиції у Київській області. Батьком у свідоцтві про його народження записаний ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 12).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2016 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 13).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2018 року стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24.11.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14).

Згідно довідки № 60 від 18.02.2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчається у 2-В класі Броварської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 7 у першу зміну, з 8.00 до 12.00 (а.с. 15).

Із довідки за вих. № 18-02 від 18.02.2019 року, виданої директором ТОВ «АЙСТАТ СОЛЮШНЗ» вбачається, що ОСОБА_1 дійсно працює в ТОВ «АЙСТАТ СОЛЮШНЗ» з 01 лютого 2018 року по теперішній час, її заробітна плата із 01.02.2018 р. по 01.01.2019 р. становить 49 069,16 грн. (а.с. 16).

З довідки № 19 від 27.02.2019 року, виданої ОСОБА_7 видно, що її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з листопада 2017 року займається айкідо у відокремленому підрозділі «Бусінкан», який проводить свою роботу у Клубі «ФЛАЙ» міста Бровари, є членом Федерації «Айкі Те Гатана Рю» України, та своєчасно сплачують щомісячні внески у розмірі 720 грн. (а.с. 17).

Із виписки, виданої 23.02.2019 року Броварською філією ТОВ «Естетик Дентал» встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із 27.04.2018 р. по 24.06.2018 р. проходив лікування в лікаря ОСОБА_8 із загальною оплатою в розмірі 5 070 грн. (а.с. 28).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що ОСОБА_1 з 28.03.2019 року є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 65-66).

Відповідно до довідки № 67 від 09.09.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 дійсно працює в ТОВ «Автодистриб`юшн Карго Партс» з 05.07.2018 року на посаді продавець-консультант. Дохід за період із 01.03.2019 р. по 31.08.2019 р. складає 53 024,74 грн. (а.с. 123).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини.

У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Ч. 2 ст. 141 СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ст. ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

03 липня 2018 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» внесено зміни до статті 182 СК України, де змінено мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (у попередній редакції не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку).

У відповідності Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно із ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що батьки мають нести рівну участь в утриманні дитини.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи та взявши до уваги стан здоров`я й матеріальне становище дитини, одержувача та платника аліментів, враховуючи зміну економічної ситуації в країні та збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, й з огляду на те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, доказів того, що на його утриманні перебувають інші особи не надав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо зміни розміру аліментів підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини, то суд виходить з наступного.

Згідно ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналізуючи дану норму, суд при розгляді справи виходить з того, що до додаткових витрат закон відносить витрати, не пов`язані з повсякденним звичайними витратами на проживання, харчування, одяг, та інше, що пов`язане із забезпеченням життєвих потреб, на які стягуються аліменти на утримання дитини. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини (аліменти). У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 13.09.2017р. у справі №6-1489цс17.

На обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що нею понесені додаткові витрати в сумі 19 098 грн. 05 коп., з яких 11 520 грн. кошти, сплачені за відвідування ОСОБА_3 спортивної секції з листопада 2017 року по лютий 2019 року; 2 508 грн. 05 коп. кошти, сплачені за участь ОСОБА_3 в спортивних змаганнях; 5 070 грн. кошти, сплачені за надання послуг лікаря-стоматолога у зв`язку з хворобою ОСОБА_3 . На підтвердження викладеного додано копії довідок, прейскурант, квитанцій, чеків, виписок. Враховуючи те, що відповідач не брав участі у додаткових витратах, позивач просить стягнути із нього половину зазначеної суми, а саме 9 549 грн., 25 коп.

Так, судом береться до уваги та враховується як понесені додаткові витрати на дитину заняття ОСОБА_3 айкідо, відвідування якого підтверджується наданими абонементами в загальній сумі 5 760 грн., сплачена сума за атестацію і пояс в розмірі 603,02 грн., а також лікування у стоматолога із оплатою в розмірі 5 070 грн., що підтверджується наданою випискою та в загальному становить 11 433 грн. 20 коп.

Тому, враховуючи рівність батьків у матеріальному утриманні дитини, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню половина від зазначених витрат у розмірі 5 716 грн. 51 коп.

Підстав для стягнення додаткових витрат у більшому розмірі (як просить позивач) суд не вбачає, так як вказані вимоги є необґрунтованими та не підтвердженими належними та допустимими доказами.

Таким чином, враховуючи, що обидва батьки є працездатними і не мають таких обставин, які б вказували на неплатоспроможність кожного з них чи які б давали підстави для зменшення участі одного з батьків у порівнянні з участю іншого, а також беручи до уваги те, що саме на позивача покладається обов`язок довести позовні вимоги та всі обставини, на які вона посилається, а також розмір витрат, виходячи з наданих доказів, суд бере до уваги для відшкодування відповідачем наведені вище додаткові витрати, визнані судом як такі, що складаються з половини додаткових витрат на дитину у розмірі 5 716 грн. 51 коп.

Щодо судових витрат.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи ті обставини, що позовні вимоги задоволено частково, та обидві сторони понесли певну суму судових витрат, останні покладаються на сторони, а тому звільняються від обов`язку оплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 141, 180, 181, 182, 183, 185, 192, СК України, ст. ст. 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2018 року у справі № 361/7236/17.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 5 725 (п`ять тисяч сімсот двадцять п`ять) гривень 52 копійки.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Н.М. Петришин