Справа № 204/9550/18
Провадження № 2-о/204/20/19
РІШЕННЯ

іменем України

16 травня 2019 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Книш А.В.,

секретар судового засідання Окунська М.О.,

за участі:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи Медвєдєвої В.О.,

представника заінтересованої особи Гущиної М.С.,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в особі відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстрації, Сокуренко Раїса Григорівна, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у м. Дніпрі ради, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , про встановлення факту постійного проживання у квартирі,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій, з урахуванням уточнених вимог, остаточно просить встановити факт його проживання у житловому приміщенні (квартирі), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 01 січня 1993 року по 18 липня 2001 року. В обгрунтування вимог посилається на те, що він народився у м. Дніпро, його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Цивільним кодексом України, який діяв на той час, було встановлено, що місцем проживання неповнолітніх, що не досягли 15 років, визнається місце проживання їх батьків. Тобто місцем його проживання до 15 років є місце проживання його батьків. Факт їх проживання (реєстрації) за вказаною адресою підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб. А вже з 18 липня 2001 року заявник самостійно зареєструвався за вищезазначеною адресою. Після смерті батька заявника він є основним квартиронаймачем житлового приміщення. У 2018 році він разом з іншими зареєстрованими у квартирі особами вирішив скористатися своїм правом на приватизацію даного житлового приміщення. Однак Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради надав відповідь про розгляд звернення, де зазначив, що відсутні відомості про реєстрацію заявника. Таким чином, встановлення факту проживання у квартирі необхідно заявнику для реалізації його права на приватизацію житлового приміщення. Враховуючи викладене, заявник вимушений звернутися до суду.

16 травня 2019 року до суду надійшли пояснення представника заінтересованої особи Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради Гущиної М.С., в якому зазначено, що Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради відмовлено заявнику в наданні адміністративної послуги, а саме відмовлено у розгляді заяви на приватизацію, тому, що заявником не були надані всі необхідні документи. Так, зазначає, що у заявника відсутні відомості про реєстрацію та документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду з 01 січня 1993 року по 18 липня ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Заявник та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримали уточнену заяву та просили її задовольнити.

Представник заінтересованих осіб Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в особі відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстраціїГущина М.С. просила вирішити заяву на розсуд суду.

Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у м. Дніпрі ради, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , ОСОБА_6 просила задовольнити заяву.

Заінтересована особа ОСОБА_3 підтримала заяву та просила її задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини.

Батьками заявника є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 9 зворотна сторона).

З 18 липня 2001 року і по теперішній час заявник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17 зворотна сторона, 20).

Відповідно до довідки №21772 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані заявник, ОСОБА_3 з 07 лютого 1984 року, а також станом на дату смерті був зареєстрований ОСОБА_5 (а.с.10).

З довідки, виданої Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством «Південне» Дніпропетровської міської ради №715 від 03 березня 2009 року вбачається, що ОСОБА_5 проживав з 1993 року разом із дружиною ОСОБА_3 та сином ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 (а.с.12).

З народження заявник перебував під наглядом дитячої поліклініки ДЗ «СБЛ №1МОЗУ», а тепер КНП «ДЦПМСД №7» ДМР (а.с.12 зворотна сторона).

Відповідно до довідки КП «Жилсервіс-1», виданої 11 листопада 2014 року, заявник дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Протоколами опитування свідків від 15 грудня 2018 року, ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , підтверджують факт того, що заявник у період з 05 травня 1984 року по теперішній час проживав у квартирі АДРЕСА_4 разом зі своїми батьками, які були на той час сусідами свідків (а.с.14).

Згідно виписки з протоколу №77 від 24 березня 1993 року рішення адміністрації та профкому промислового об`єднання «Південний машинобудівник завод», у зв`язку зі смертю ОСОБА_5 особовий рахунок договору найму квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 було переоформлено на заявника із складом сім`ї 3 людини, у тому числі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.10 зворотна сторона, 11).

Рішенням Виконавчого комітету Чечелівської районної у м. Дніпрі ради №156 від 17 листопада 2017 року було змінено умови договору найму житлового приміщення на двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 житловою площею 27,6 кв.м., загальною 49,8 кв.м. на ОСОБА_1 на склад родини 3 особи, в тому числі мати ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 (а.с.15).

25 вересня 2018 року заявник звернувся до Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради із заявою щодо оформлення передачі в приватну спільну сумісну власність квартири, яку він займає (а.с.15 зворотна сторона).

Заявнику було відмовлено у наданні адміністративної послуги, а саме у розгляді заяви на приватизацію квартири АДРЕСА_4 , оскільки, зокрема, відсутні відомості про реєстрацію та документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду заявником з 01 січня 1993 року по 18 липня 2001 року (а.с.17).

Згідно відповіді Територіального відокремленого безбалансового відділення №10003/0310 Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_1 /2455 від 30 листопада 2018 року, заявник не значиться в списках на отримання житлового чеку за адресою АДРЕСА_1 (а.с.16).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомила, що є подругою заінтересованої особи ОСОБА_3 , яка є матір`ю заявника, з 1978 року та по даний час. Знає, що заявник від самого народження та по даний час проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Постійно його там бачила, оскільки бувала на усіх сімейних святкуваннях у гостях.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що є сусідкою заявника та його матері ОСОБА_3 з 1974 року. Повідомила, що заявник проживає за вищевказаною адресою з народження та по сьогоднішній час.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомила, що також є сусідкою заявника з 1974 року. Знає, що заявник проживає за адресою АДРЕСА_1 разом із своєю матір`ю ОСОБА_3 з народження.

Вирішуючи заяву, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що заявник у період з 01 січня 1993 року по 18 липня 2001 року, хоча й не був зареєстрований, однак постійно проживав та користувався квартирою АДРЕСА_4 .

Приймаючи до уваги те, що факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення та необхідне для використання права на приватизацію, враховуючи наявність доказів на підтвердження постійного проживання за вказаною адресою, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), заінтересовані особи Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд.16, ідентифікаційний код в ), Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в особі відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстрації (місцезнаходження: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд.75, ідентифікаційний код в ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у м. Дніпрі ради, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 (місцезнаходження: АДРЕСА_5 65, ідентифікаційний код в ) про встановлення факту постійного проживання у квартирі задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 01 січня 1993 року по 18 липня 2001 року проживав у житловому приміщенні (квартирі), розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: