УХВАЛА

03 жовтня 2019 року м. Кропивницький

справа № 4809/18/19

провадження № 22ск/4809/2/19

Кропивницький апеляційний суд судової палати у цивільних справах в складі головуючого судді - Черненка В.В .,

секретар Гончар В.В.,

учасники справи:

представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога»- Прокопенко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації «Українських виробників обладнання для станції технічного обслуговування автомобілів» від 11 червня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» про визнання договору від 10.02.2019 виконаним,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» звернулось в суд із заявою про скасування рішення третейського суду від 11 червня 2019 року.

Зазначили, що 10 лютого 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 816564871, за яким Фінансова установа надала позичальнику грошові кошти у сумі 14 000 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.

16 лютого 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до Договору № 816564871, якою останньому додатково збільшено суму кредиту на умовах строковості, зворотності, платності.

12.03.2019 року строк платежу за Договором закінчився, а позичальник не виконав свої зобов`язання та не повернув кредит і не сплатив проценти, у зв`язку з чим умови договору залишилися невиконаними.

Товариство відступило право вимоги за кредитним договором № 816564871 ТОВ «Таліон Плюс» на підставі реєстру прав вимоги №35 від 16.07.2019 за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018.

02.08.2019 року ТОВ «Таліон Плюс»(фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»(клієнт) склали акт про наступне: у зв`язку з виявленням(встановленням) сторонами наявності рішення третейського суду щодо кредитного договору , фактор повернув, згідно з вимогами договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року право вимоги до боржника, зазначеного в таблиці №1 цього акту. Клієнт повертає фактору суму фінансування сплачену фактором за право вимоги до відповідних боржників , протягом трьох банківських днів з дати підписання цього акту повернення права вимоги.

В акті є посилання на витяг з таблиці №1 в якій зазначено прізвище ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків ( НОМЕР_1 ), номер кредитного договору 816564871, дата кредитного договору від 10.02.2019 , заборгованість по основному боргу, заборгованість по відсоткам, загальна заборгованість.

Зазначено, що в кредитному договорі № 816564871, відсутні будь-які умови арбітражного застереження, між фінансовою установою та ОСОБА_1 не укладалась будь-яка третейська угода, на підставі якої третейський суд міг би розглянути спір щодо вказаного договору. Третейську угоду від 11.02.2019, на яку посилається третейський суд, фінансова установа ніколи не підписувала і жодним чином не ознайомлена з нею, а тому у третейського суду не було повноважень та підстав розглядати спір стосовно договору.

Фінансова установа про проведення судового засідання не знала, участі у справі не приймала та жодного повідомлення про день, час та місце проведення засідання не отримувала.

Зазначено, що відповідно до статті 6 Закону України «Про третейські суди» - третейські суди в порядку , передбаченому цим законом, можуть розглядати будь які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку(кредитної спілки).

Оскільки ОСОБА_1 був споживачем послуг фінансової установи, а предмет спору стосувався захисту прав споживачів, то така справа не могла розглядатись третейським судом.

Зазначили, що станом на 06 серпня 2019 ОСОБА_1 сплачено 6 988 грн., тобто не був здійснений повний розрахунок за кредитним договором.

Просили суд скасувати рішення Постійнодіючого третейського суду при асоціації «Українських виробників обладнання для станції технічного обслуговування автомобілів» від 11.06.2019 року та стягнути судовий збір.

Провадження у справі відкрито 12.09.2019 року, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 03 жовтня 2019 року.

Сторони третейської угоди, повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

На письмовий запит суду третейський суддя матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» про визнання договору від 10.02.2019 виконаним, не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 454 ЦПК України, сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду. Заява про скасування рішення третейського суду подається до апеляційного суду за місцем розгляду справи третейським судом.

З матеріалів справи вбачається, що третейський суд дійшов висновку, що йому підвідомча дана справа на підставі статті 6 Закону України «Про третейські суди» та п.4 Договору № 816564871 від 10.02.2019 року.

Вбачається, що рішенням третейського суду від 11.06.2019 року визнано договір № 816564871 від 10.02.2019, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» повністю виконаним.

Заборгованість ОСОБА_1 відповідно до договору № 816564871 від 10.02.2019 року, встановлену Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» вважати не дійсною.

Кропивницький апеляційний суд не погоджується з висновками третейського суду.

Як вбачається з копії рішення третейського суду від 11.06.2019 року, між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір № 816564871 від 10.02.2019 року, згідно якого товариство зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 14700 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.

Відповідно до частини третьої статті 457 ЦПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу.

Згідно з частинами першою, другою статті 458 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо:

1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути передано будь-який спір, що виникає із цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 6 закону «Про третейські суди» третейські суди в порядку, передбаченому цим законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Наведене дає підстави для висновку про те, що положення пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», які містять заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної установи), поширюються на правовідносини з питань виконання, зміни, розірвання договору споживчого кредиту.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-2074цс15.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) визначено, що дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки Законом України від 03 лютого 2011 року № 2983-VI «Про внесення зміни до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відмежування цивільних правовідносин за участю споживачів від правовідносин за участю інших суб`єктів здійснюється на підставі визначення правової форми їх участі в конкретних правовідносинах, а тому незалежно від предмета і підстав позову та незважаючи на те, хто звертається з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають із споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України, зокрема у постановах: від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1716цс15, від 18 листопада 2015 року у справі № 6-187цс15, від 27 січня 2016 року у справі № 6-2712цс15, з яким у подальшому погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 755/11648/15-ц (провадження № 14-336цс18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, задовольняючи вимоги ОСОБА_1 про визнання договору від 10.02.2019 повністю виконаним, а заборгованість ОСОБА_1 не дійсною, третейський суд не звернув увагу на те, що Закон України «Про третейські суди» містить заборону розгляду третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), а тому справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча цьому суду відповідно до закону.

За таких обставин, наявні передбачені законом підстави для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» про скасування рішення третейського суду від 11 червня 2019 року.

Керуючись статями 457,458,460 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» про скасування рішення третейського суду від 11 червня 2019 року - задовольнити.

Скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації «Українських виробників обладнання для станції технічного обслуговування автомобілів» від 11 червня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» про визнання договору від 10.02.2019 виконаним.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» судовий збір у розмірі 960,50 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 08.10.2019 року.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.В. Черненко