Провадження № 2/522/1235/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування витрат, -

ВСТАНОВИВ:

13.11.2018 року до Приморського районного суду м.Одеси звернувся позивач - ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат.

Обґрунтовував позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, ОСОБА_3 , актовий запис №12468 від 09 грудня 2016 року, місце державної реєстрації Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 ). ОСОБА_1 вона колишня дружина ОСОБА_3 . За її словами після розірвання між ними шлюбу та до його смерті вона здійснювала за ним догляд та оплачувала лікування, а після смерті організувала похорони за власний кошт. Витрати на лікування ОСОБА_3 склали 7451 грн. Витрати на поховання ОСОБА_3 склали 10236 грн. Всього ОСОБА_1 було зроблено витрат на лікування та поховання ОСОБА_3 на суму - 17687 гривень.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщинана належне йому майно:

- земельна ділянка, площею 0,0700га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;

- 210/1000 часток приміщення квартири спільного заселення під номером АДРЕСА_4 , що АДРЕСА_5

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є онука ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_3 позивач 10.12.2016 року за свій рахунок замовила та установила броньовані двері у квартиру (26.12.2016р.), яку отримала відповідачка в порядку спадкування, так як у неї не було грошових коштів на заміну вхідної двері, яка за своїм станом потребувала такої заміни. За замовлення та установку броньованої двері у вказану квартиру сплачено 4960 грн. Позивачка стверджує, що відповідачка, обіцяла відшкодувати витрати, які були понесені позивачем у зв`язку з замовленням та установкою броньованої двері, але не відшкодувала.

Також, після смерті ОСОБА_3 позивачкою були сплачені комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_6 , яку отримала відповідачка в порядку спадкування, у розмірі 3950 (три тисячі дев`ятсот п`ятдесят) грн., за період з 01.11.2016р. по 30.06.2017р.

Всього, за комунальні послуги по квартирі, замовлення та установку броньованої двері сплачено - 8910 грн. Позивач вважає, що відповідачка повинна відшкодувати понесені нею витрати на загальну суму - 26597 грн.

23.11.2018 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси по справі було відкрито провадження.

09.01.2019 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на позов.

В якому вказано, що з наданих позивачем чеків, через погану якість тексту на них, не можна з`ясувати, коли, де, на яку суму та які саме ліки були придбані.

Щодо витрат на поховання ОСОБА_3 , то позивач надала до суду копії договору-замовлення на організацію та проведення поховання ОСОБА_3 від 09.12.2016 року, копію договору-замовлення на організацію проведення поховання, копію рахунку-фактури від 09.12.2016 року, з яких неможливо зробити висновок чи доцільні та розумні були витрати пов`язані з похованням. у рахунку-фактурі зазначено тільки наданих послуг ОСОБА_5 оформлення документів, організація та проведення ритуалу поховання без переліку вказаних вище послуг та їх вартість. А відтак є незрозумілим які саме послуги були надані ОСОБА_5

Крім того, на стор. 2 у своїй претензії ОСОБА_1 зазначає, що на поховання ОСОБА_3 вона отримала від держави допомогу на поховання у розмірі 6000 (шість) тисяч гривень. ОСОБА_3 було піддано кремації, за яку було сплачено на користь КП "Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування" 1060 грн. за договором №019986 від 09.12.2016 року.

Враховуючи, що позивачка отримала від держави допомогу на поховання в розмірі 6000,00 грн., то вказані грошові кошти цілком покривають обґрунтовані та розумні витрати на поховання.

ОСОБА_1 встановлено броньовані двері у вищезазначеній квартирі за власним бажанням.

Щодо сплати комунальних послуг, то додані позивачем розрахункові документи видані на ім`я платника - ОСОБА_3 . Позивачка не значиться платником.

14.03.2019 року від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив.

В якому позивач заперечує проти доводів відповідача, та наполягає на доведеності понесених нею витрат.

В судовому засіданні позивач - ОСОБА_1 позовні вимоги на підставах, викладених у позовній заяві підтримала та просила позов задовольнити повністю.

Представник відповідача - ОСОБА_6 просив у позовних вимогах позивача відмовити повністю.

Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові та відповіді на відзив, викладені відповідачем у відзиві, пояснення позивача та представника відповідача в судовому засіданні, надані сторонами письмові докази, оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, ОСОБА_3 , актовий запис №12468 від 09 грудня 2016 року, місце державної реєстрації Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно:

- земельна ділянка, площею 0,0700га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;

- 210/1000 часток приміщення квартири спільного заселення під номером АДРЕСА_4 , що АДРЕСА_5 .

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 стала ОСОБА_4 (що є його онукою).

ОСОБА_1 , на поховання ОСОБА_3 отримала від держави допомогу на поховання у розмірі 6000 (шість) тисяч гривень.

ОСОБА_3 після смерті було піддано кремації, за яку було сплачено на користь КП "Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування" 1060 грн. за договором №019986 від 09.12.2016 року.

Статтею 1232 Цивільного кодексу України закріплений обов`язок спадкоємців відшкодовувати витрати на утримання, догляд, лікування і поховання спадкодавця.

Умовою відшкодування витрат є їхня розумність, що передбачає обумовленість цих витрат саме доцільністю, необхідністю вчинення спадкоємцями або третьою особою певних дій щодо спадкодавця за його життя або після смерті. Розумними витрати можуть визнати у випадку, якщо вони були виправдані обставинами, за яких були вчинені.

Суд вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню заявлені ОСОБА_1 вимоги про відшкодування збитків пов`язаних з похованням. Оскільки, ОСОБА_1 було отримано від держави допомогу, розмір якоє є достатнім для покриття обґрунтованих та розумних витрат на поховання.

Надані у якості доказів щодо лікування ОСОБА_3 , копії чеків, є неналежними доказами у зв`язку з тим, що з їх тексту, неможливо встановити дійсні обставини щодо їх призначення та вони не містять жодної інформації стосовно того, що вони були придбані саме для лікування ОСОБА_3 .

У судовому засіданні позивачка зазначила що ОСОБА_3 хворів на протязі 14 місяців, а саме з жовтня 2015 по грудень 2016 року, в період з жовтня 2015 року по липень 2016 року, піклуватися за ОСОБА_3 їй домогав їх спільний син ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто рідний батько відповідачки.

Крім того позивачка пояснила, що ОСОБА_3 отримував пенсію у розмірі 3000 грн. на місяць якою вона розпоряджалась в інтересах померлого.

Крім того, ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів що підтверджують сплату нею комунальних послуг та наявність домовленість з відповідачкою про компенсацію вартості броньованих дверей.

Зважаючи на викладене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не доведено наявність понесених витрат та обов`язків відповідача щодо їх компенсації.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ч. 1 ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.

Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили.

Будь-які клопотання про витребування доказів по справі в зв`язку з неможливістю їх самостійного надання та заяви про забезпечення доказів до суду сторонами по справі не подавалися.

Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.

Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом.

Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України - у разі відмови у позові судовий збір та інші судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 3, 4, 10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 258-259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування витрат - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя