Справа № 502/1594/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до

Кілійської міської ради Одеської області

про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської ради Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача вказує, що 23.03.2013 р. померла мати позивача ОСОБА_3. У 2005 р. помер ОСОБА_4, з яким проживала його мати на вела спільне підсобне господарство. Після смерті ОСОБА_4 залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,8302 га. Після смерті матері відкрилася спадщина та після звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, йому було рекомендовано звернутися до суду, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. На момент відкриття спадщини позивач був зареєстрований та постійно проживав з ОСОБА_3 за адресою: м. Кілія, вул. Чкалова, 28.

Представник позивача надав заяву, згідно якої просив суд розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача.

Представник відповідача, Кілійської міської ради Одеської області надав відзив, в якому просив суд розглянути справу у межах чинного законодавства України, за його відсутності.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне:

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖД № 506923, виданого 01.02.2017 р. Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, запис акта про народження № 58 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

Як вказано в свідоцтві про смерть серії І-ЖД № 332532, виданого та зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 177, ОСОБА_3, померла 23.03.2013 року.

Згідно актового запису про смерть № 16 від 10.01.2006 р., ОСОБА_4, помер 25.12.2005 р. в м. Кілія Одеської області.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області № 502/2371/17 від 22.03.2018 р. встановлено факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3, померлої 23.03.2013 р. з ОСОБА_4, померлим 25.12.2005 р. за адресою: м. Кілія, вул. Чкалова, 28 з 2000 року по 2005 рік.

Відповідно довідки наданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради № 1086 від 20.06.2018 р. та акту депутата Кілійської міської ради Одеської області від 20.06.2018 р., на день смерті ОСОБА_3, а саме станом на 23.03.2013 р. разом з нею був зареєстрований та проживав її син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кілія, вул. Чкалова, 28.

З копії державного акту на право власності на землю серії ЯА № 296341, виданого на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 22 листопада 2004 року № 699, вбачається, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 2,83 гектарів, розташовану на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:0030196; :01:0030197.

Як вбачається з інформаційного листа від 20.06.2018 р. № 285/01-16, приватний нотаріус Кілійського районного нотаріального округу ОСОБА_5 на підставі звернення ОСОБА_2 щодо оформлення спадщини, розяснив, що оскільки не подано правовстановлюючих документів на спадкове майно, за їх відсутності питання оформлення спадщини вирішується в судовому порядку.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 54506419 від 15.12.2018 р. сформованої Теплодарською міською державною нотаріальною конторою, інформація відносно ОСОБА_4 відсутня.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 54506413 від 15.12.2018 р. сформованої Теплодарською міською державною нотаріальною конторою, інформація відносно ОСОБА_4 відсутня.

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стосовно встановлення факту належності правовстановлюючого документу, суд виходить з наступного:

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз'яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого.

Враховуючи факт того, що державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,83 га видано на імя ОСОБА_4, вимога представника позивача щодо встановлення факту належності земельної ділянки площею 2,83 га за ОСОБА_3, задоволенню не підлягає.

Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за ОСОБА_2, суд виходить з наступного:

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом також встановлено, що в звязку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в звязку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовна вимога підлягає задоволенню.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався представник позивача по справі, як на підстави своїх вимог, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частковому обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16 ЦК України, ст. ст. ст. 12, 81, 207, 259, 263-265, 315 ЦПК України, ст. ст. 16, 1261, 1269 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Кілійської міської ради Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно- задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну ділянку площею 2,83 гектарів, розташовану на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:0030196; :01:0030197 видану на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯА № 296341, виданого на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 22 листопада 2004 року № 699, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 23.03.2013 року.

В задоволенні позовної вимоги про встановлення факту належності земельної ділянки площею 2,83 гектарів, розташовану на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:0030196; :01:0030197 видану на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯА № 296341, виданого на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 22 листопада 2004 року № 699 ОСОБА_3, померлій 23.03.2013 р. відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_6