Справа пр. №2/756/2870/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Лісовенка О.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

представник відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності і виділ в натурі частки у нерухомому майні, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності і виділ в натурі частки у нерухомому майні.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що він є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 . Інша частина квартири належить сину позивача ОСОБА_3

ОСОБА_1 зазначив, що у нього склались напружені стосунки з відповідачем ОСОБА_3 щодо володіння, користування та розпорядження квартирою АДРЕСА_1 .

Покликаючись на норму ст. 364 ЦК України, позивач просив суд припинити право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , виділити йому в натурі 1/3 частину у спільному майні - ізольовану кімнату площею 11,6 кв. м, а відповідачеві залишити у власності 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , а підсобні приміщення: кухню площею 7,7 кв. м, ванну площею 2,7 кв. м, вбиральню площею 1,1 кв. м, коридор площею 7,1 кв. м, балкон площею, 6,0 кв. м - залишити в загальному користуванні.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, пояснила, що виділити позивачеві в натурі його частку з майна, що є у спільній частковій власності сторін, неможливо, а тому просила суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог.

Заслухавши вступні слова позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності. Позивач є власником 1/3 частини цієї квартири, а відповідач - 2/3 частин (а. с. 30, 77).

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Ч. 1 ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127).

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 18 червня 2007 року №55.

Так, згідно з п.п. 1.2, 2.2, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна та виділ частки здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

З огляду на ч. 2 ст. 364 ЦК України, виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим.

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України).

За положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження того, що квартиру АДРЕСА_1 , можливо поділити в натурі, тобто, що існує технічна можливість переобладнати це приміщення в окремі об`єкти нерухомого майна у розумінні ст. 181 ЦК України, влаштувати окремий вхід та здійснити інші пов`язані з цим перепланування.

Клопотань про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи для з`ясування технічної можливості виділу в натурі 1/3 частини з квартири АДРЕСА_1 позивачем ОСОБА_1 та його представником у ході розгляду справи не заявлено.

Зважаючи на те, що позивачем не доведено можливості виділу в натурі 1/3 частини з квартири АДРЕСА_1 , суд дійшов висновку про необхідність відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 316, 356, 358 364, 382 Цивільного кодексу України та, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 89, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності і виділ в натурі частки у нерухомому майні - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук

Повний текст рішення виготовлено 28 травня 2019 року