Справа №: 398/2551/18
провадження №: 2-о/398/3/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"20" лютого 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В., присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2, за участю секретаря судового засідання Колісник О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олександрія цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа Олександрійський міськрайонний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про оголошення особи померлою,

встановив:

Заявник звернулася до суду з заявою, у якій просить оголосити померлим ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Датою смерті вважати дату набрання законної сили рішенням суду.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з ОСОБА_4 перебуває у шлюбі з 23.08.1980 року. Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5. Починаючи з 1995 року її чоловік їздив на заробітки до м. Москви РФ, де добре заробляв та систематично відправляв їй кошти. В 2000 році чоловік в черговий раз поїхав до м. Москви і після цього жодного разу до м. Олександрія не повернувся. До 2002 року її чоловік іноді телефонував і надсилав незначні суми коштів, в цей період при телефонних розмовах вона чула, що чоловік був в стані алкогольного спяніння. З липня 2002 року чоловік взагалі перестав надсилати кошти та телефонувати. Після тривалої перерви в грудня 2002 року чоловік зателефонував і повідомив, що в нього викрали всі документи і він лишився без роботи, не має житла. Вона порадила йому звернутися до консульської установи України в м. Москва і повертатися до м. Олександрія. Після цього жодних відомостей вона від нього не отримувала. Навесні 2003 року вона дізналася, що до м. Москви їде ОСОБА_7, з яким її чоловік працював до 2000 року, та вона попросила його розшукати та повернути додому чоловіка. Приблизно через два тижні після відїзду до м. Москви, ОСОБА_7 повідомив, що він знайшов місто, де останнім часом мешкав її чоловік з людьми без постійного місця проживання і певних занять з якими він спілкувався останнім часом і які його впізнали по фотокартках, але вони повідомили, що він нібито помер за два місяці до цього, і в звязку з тим, що в нього не було документів, його забрала до моргу швидка медична допомога, і більше їм нічого невідомо. Після цього жодних відомостей про чоловіка вона не отримувала. Вона намагалася його розшукати, однак усі її спроби виявилися марними. Її чоловік, вона та діти є співвласниками квартири АДРЕСА_1. Оголошення ОСОБА_4 померлим їй необхідно для оформлення субсидії та спадкових прав.

Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала свою заяву із зазначених у ній підстав.

Заінтересована особа, представник Олександрійського відділу ДРАЦС в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення вимог заяви не заперечує.

Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_4 народився 30.03.1956 року в с. Тарасівка Олександрійського району Кіровоградської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯЕ №932827.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебувають у шлюбі з 23.08.1980 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення любу серії І-ОЛ №365185.

Згідно довідки КП «Житлогосп» №96 від 06.04.2018 року АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно повідомлення Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області №6527/113-2018 від 04.04.2018 року, проведеною перевіркою, щодо встановлення місця проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, в рамках зареєстрованого повідомлення №3399/2014, встановити його місцезнаходження не представилось можливим.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 18 листопада 1999 року квартира в АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної (сумісної або часткової) власності ОСОБА_4 та членам його сімї ОСОБА_3, ОСОБА_8.

Згідно актів-розпорядження від 03.03.2006 року, 06.04.2006 року, 04.05.2006 року, 07.06.2006 року, 06.07.2006 року, 08.08.2006 року, 27.03.2018 року, при проведенні обстеження квартири АДРЕСА_3, ОСОБА_4 в квартирі не проживає з 2000 року, особисті речі відсутні.

Згідно повідомлення №01/2-49470 від 26.07.2018 року Управління внутрішніх справ по Центральному адміністративному округу ГУ МВС Росії по м. Москва, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, перевірений по оперативно-довідковому обліку ГУ МВС Росії по м. Москва. В результаті перевірки встановлено, що ОСОБА_4 в м. Москва та Московській обл. не зареєстрований, постраждалим в результаті нещасного випадку не значиться, серед впізнаних трупів, в тому числі кримінальних не виявлений, за скоєння адміністративних правопорушень не затримувався, в слідчих ізоляторах не утримується, в лікувальній установи Департаменту охорони здоровя не доставлявся.

Згідно повідомлення №3449/21 від 21.11.2018 року Управління праці та соціального населення Олександрійської міської ради, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, державні соціальні допомоги не отримує.

Згідно повідомлення №21910/08-01 від 22.11.2018 року ГУ ПФУ в Кіровоградській області, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, на обліку в органах пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує. Останній раз відбулися відрахування страхових внесків по ОСОБА_4 у червні 1999 року підприємством ВАТ Олександрійська фірма «Віра-Сервіс».

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомила, що заявниця ОСОБА_3 є дружиною її брата ОСОБА_4. Свідок повідомила, що постійно підтримувала стосунки зі своїм братом та його сімєю: у 90-х роках ОСОБА_4 почав виїжджати на заробітки до Росії, приїжджав до ОСОБА_4 та навідував сестру, допомагав свідку організувати похорон батьків, востаннє брат приходив до свідка приблизно у 2000 році, після цього вона його не бачила, після цього зустрічала його дружину ОСОБА_3, яка розповідала свідку, що ОСОБА_4 більше не приїздить, не телефонує і не пише. ОСОБА_10 розповіда, що з розповіді чоловіка, який працював разом ОСОБА_11, вона дізналася, що він помер у Росії..

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повідомив, що заявниця ОСОБА_3 є сусідкою свідка, він знайомий з нею з 1989 року. Свідок повідомив, що він є старшим підїзду. Свідок був знайомий з ОСОБА_4 як з сусідом і знав, що він їздив на заробітки. Останні 17 років ОСОБА_4 не бачив.

До суду надійшла письмова заява ОСОБА_7, у якій він зазначив, що знайомий з ОСОБА_13, довгий час працював разом з ним в управлінні механізації будівництва, з 1996 року разом з ним їздив на заробітки до Москви. Навесні 2003 року ОСОБА_7 на прохання ОСОБА_3 намагався розшукати її чоловіка ОСОБА_4 у м. Люберці та зясував, що безхатченки, які мешкали поруч з гуртожитком, у якому раніше свідок разом з ОСОБА_4 проживали разом, впізнали ОСОБА_4 по фотографії і повідомили, що він працював на сміттєзвалищі пошкоджених автомобілів, де помер (замерз) у січні-лютому, його забрала швидка допомога, документів при ньому не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку протягом шести місяців.

Оголошення особи померлим має своїм призначенням необхідно для усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку протягом шести місяців.

Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущені смерті особи.

Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України.

При цьому заявник має мати особисту цивільну правову зацікавленість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий звязок або за відсутності такого звязку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації субєктивних прав або виконання обовязків.

ОСОБА_3 в своїй заяві зазначила, що оголошення її чоловіка ОСОБА_4 померлим їй необхідно для оформлення субсидії та спадкових прав, оскільки останній є власником частини спільної квартири. Це підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності на житло за адресою АДРЕСА_4.

Наведені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, такого матеріально-правового звязку.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Цивільного кодексу України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Приймаючи до уваги викладене, встановивши, що ОСОБА_4 відсутній в місці його постійного проживання, а також відсутні відомості про місце його перебування більше трьох років, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

При цьому, суд вважає необхідним роз'яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ст. ст. 46, 47 Цивільного кодексу України, пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 13, 258, 259, 263- 265, 273, 305, 307, 308 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Оголосити померлим ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вважати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлим з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду у порядку, передбаченому ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою надіслати рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, рішення надіслати до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.

Повний текст рішення складений 20 лютого 2019 року.

Суддя Орловський В.В.

Присяжні ОСОБА_1,

ОСОБА_2