Справа № 310/8485/18
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

11 лютого 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Стручкової Л.І.,

за участі секретаря судового засідання Вакал Н.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника органу опіки та піклування Заколенко Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради, про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги наступним. ОСОБА_1 тривалий час мешкав з ОСОБА_3 у цивільному шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_5 року у них народилася донька ОСОБА_4. Через деякий час після народження доньки ОСОБА_3 почала вживати спиртні напої, вести аморальний спосіб життя, у зв'язку з чим переїхала жити до іншої оселі. ОСОБА_1 ніколи не заперечував щоб ОСОБА_3 спілкувалася і проводила час з донькою. В 2017 році ОСОБА_1 поїхав з міста на заробітки, донька почала мешкати з ОСОБА_3 Після повернення доньки разом з ОСОБА_3 не було, на запитання про місце знаходження дитини ОСОБА_3 конкретної відповіді не давала. Звернувшись до органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради він з'ясував, що ОСОБА_3 в літній період часу працювала в санаторії «Лазурний» де і мешкала разом з донькою. Вживаючи спиртні напої вона залишила доньку саму та зникла. Отримавши інформацію про даний факт служба у справах дітей з Бердянським ВП ГУНП в Запорізькій області негайно відреагували та помістили доньку до КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР. ОСОБА_1 зібрав увесь пакет необхідних документів для повернення доньки додому які надав до служби у справах дітей. Дитина проживає разом з ОСОБА_1, який утримує її, самостійно займається її вихованням, навчанням та розвитком. Відповідач за місцем мешкання має негативну характеристику, не працює, зловживає спиртними напоями, не відвідує свою доньку, матеріально не забезпечує, не цікавиться її розвитком та станом здоров'я, у вихованні та навчанні не приймає участі. Враховуючи інтереси дитини, просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою суду від 18.10.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання яке декілька разів відкладалося, в тому числі і за клопотанням відповідача для ознайомлення з позовною заявою та додатками до неї (а.с.16, 24, 29).

Позивач ОСОБА_1, в судовому засіданні позов підтримав посилаючись на обставини викладені в ньому. Додатково суду пояснив, що з кінця 2008 року по 2014 рік мешкали з ОСОБА_3 в цивільному шлюбі. В 2009 році у них народилася донька - ОСОБА_4. Місце проживання доньки зареєстрували в його будинку. Спочатку їх з відповідачем сімейне життя було добрим, проте з 2014 року ОСОБА_3 почала вживати спиртні напої. З червня 2014 року їх стосунки з відповідачем припинилися. Влітку дочка жила з відповідачем за адресою: АДРЕСА_1. Взимку він забирав дочку до себе. В школу завжди він водив дочку, робив з нею уроки. ОСОБА_3 вела аморальний спосіб життя, брала доньку з собою в непристойні компанії. В 2017 році він поїхав з міста на заробітки, донька залишилася матір'ю. Після повернення доньку розшукував, з ОСОБА_3 її не було і про місце знаходження дитини вона конкретної відповіді надати не могла. Від сусідів дізнався, що ОСОБА_3 в літній період часу працювала в санаторії «Лазурний», там і мешкала разом з донькою. Вживаючи спиртні напої вона залишила доньку саму, працівники санаторію повідомили поліцію. Доньку помістили до дитячого будинку. Він зібрав увесь пакет необхідних документів для повернення доньки додому, з травня 2018 року вона проживає з ним. Він самостійно її утримує, займається її вихованням, навчанням та розвитком. Відповідач жодного разу не поцікавилася здоров'ям чи успіхами у навчанні доньки. Дитина бачила декілька разів матір, коли остання проходила повз школу. Просив позов задовольнити. Не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку.

Представник органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради Заколенко Т.А. в судовому засіданні, посилаючись на висновок органу опіки та піклування Бердянської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, позов підтримала. Суду додатково пояснила, що 21.12.2018 року на комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Бердянської міської ради, було розглянуто матеріали про позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_3 по відношенню до малолітньої доньки. Встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, від спільного проживання з громадянином ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, має малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5. Як вбачається з позовної заяви, через деякий час після народження доньки ОСОБА_3 почала вживати алкогольні напої, вести аморальний спосіб життя. Батько дитини, ОСОБА_1 не заперечував проти відвідування та проводження спільного часу ОСОБА_3 з дитиною. У 2017 році ОСОБА_1 був вимушений виїхати з міста на заробітки, дитина в цей час мешкала з матір'ю. В літній період ОСОБА_3 працювала в санаторії «Лазурний», де і мешкала з донькою. Вживаючи алкогольні напої остання покинула дитину саму та зникла. Дівчинку було влаштовано до КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР, де вона перебувала деякий час. Через зазначені обставини малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, з 28.08.2017 року по 07.05.2018 року перебувала на обліку в службі у справах дітей, як дитина яка опинилась в складних життєвих обставинах, у зв'язку з проживанням в сім'ї в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків. З травня 2018 року дівчинка проживає з батьком, який займається усіма питаннями з організації навчально-виховного процесу в школі, відвідує батьківські збори, виконує рекомендації класовода, у разі потреби звертається до лікаря-педіатра. За адресою мешкання батька з дитиною створені усі умови для проживання дівчинки та її розвитку. ОСОБА_3 не виконує батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, не цікавиться її життям, не проявляє ніякої батьківської турботи, що вказує на байдуже ставлення до долі дитини. За місцем мешкання ОСОБА_3 не створено жодних умов для проживання дитини. В бесіді малолітня розповіла, що все необхідне для школи купує їй батько. Матір не приходила та не цікавилась її успіхами. Зараз бачить її іноді, коли вона проходить з чоловіками біля школи, але мати до неї не підходить. Зі слів дівчинки, вона знає, що матір п'є та гуляє зі сторонніми чоловіками, так як і раніше робила це на її очах, в такому стані могла її ображати. З батьком же вони живуть дружно, хоче і надалі жити з ним бо з батьком ОСОБА_4 добре та спокійно, по вихідним вони разом ходять до церкви.

Відповідач Романенко.В. в судове засідання не з'явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.15, 19, 26, 30, 31, 43, 44), заяву про розгляд справи за її відсутності не надала, причини неявки суду не повідомила, відзив не надала.

Суд на підставі ст.ст. 223, 280-281 ЦПК України, за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів в заочному порядку.

Вислухавши пояснення присутніх осіб, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч.1-5 ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження (а.с.10).

З світлокопій довідок про реєстрацію місця проживання особи та про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб вбачається, що малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.8, 9).

З висновку про психоемоційний стан дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, який надано психологом «КДМ» КНП «Бердянський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 06.08.2018 року, вбачається, що дитина почуває себе комфортно з батьком, хоче мешкати саме з ним. Стверджує, що мати часто не приходить додому вночі, зловживає спиртними напоями, проявляє по відношенню до неї фізичну агресію. В ході бесіди дівчинка зазначила, що з самого раннього дитинства бачить мати в стані алкогольного, а іноді і наркотичного сп'яніння. Зі слів дитини вона неодноразово була свідком того, як до матері приходили чоловіки, яким та надавала сексуальні послуги за винагороду. Як стверджує ОСОБА_4, в такі моменти вона нерідко знаходилась в тому ж приміщенні. Також дитина відмічає, що мати не цікавиться її інтересами, не проявляє увагу, не купує речі, необхідні для повсякденного життя й навчання (а.с.6,7).

Згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 21.08.2017 року в санаторії «Лазурний» була виявлена ОСОБА_4, 7 років, зі слів дитини вона не має постійного місця проживання, батьки не працюють, знаходяться в алкогольній залежності (а.с.46).

Наказом служби у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області №110 від 28.08.2017 року ОСОБА_4 взято на облік дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, як таку, що проживає в сім'ї, де батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків (а.с.47).

Наказом служби у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області №54-д від 07.05.2018 року ОСОБА_4 знято з обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, у зв'язку зі зникненням підстав узяття дитини на облік (а.с.49).

Відповідачем не створено належних умов для проживання, розвитку та виховання дитини, що підтверджується світлокопією акту обстеження умов проживання від 13.12.2018 року (а.с.52).

Як вбачається з інформації про утримання та виховання учениці 2-А класу ЗЗСО №20 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 з вересня 2018 року всі питання з організації навчально-виховного процесу вирішуються лише з батьком дівчинки, мати ОСОБА_3 останнім часом участі у вихованні доньки не бере (а.с.55).

Орган опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради надав суду висновок №01-0040/47-1 від 09.01.2019 року. Вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.38-39).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову частину виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, хоча мають реальну можливість для цього.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п.п.15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Згідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, ст..15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст.7, 141 СК України, випливає, що при вирішенні спору щодо позбавлення батьків батьківських прав, суд має враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом тільки в інтересах дитини.

Суд також приймає до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини. Так, у справі Хант проти України (рішення від 7 грудня 2006 року) суд зауважив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п. 90)0, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78)". У цьому рішенні також зазначено, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви про позбавлення батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

Як встановлено судом, відповідач ніякої участі у вихованні доньки не приймає, не займається її вихованням, не цікавиться станом її здоров'я, умовами життя, не піклується про фізичний, духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не забезпечує доньку необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не надає доступ до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини.

Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, а тому є всі правові підстави для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, оскільки вона свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

Керуючись ст.ст.150, 164 СК України, ст.ст.4, 10-13, 76-83, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 280, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2) батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його підписання.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 20.02.2019 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Л. І. Стручкова