Справа № 351/508/19
Номер провадження №2/351/425/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2019 року м.Снятин
Снятинський районний суд Івано-Франківської області
в складі : головуючого-судді Собка В.М.,
з участю секретаря Нагірняк В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки і піклування Снятинської РДА про позбавлення батьківських прав та зміну розміру стягуваних аліментів, -
Позивачка звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки і піклування Снятинської про позбавлення батьківських прав та зміну розміру стягуваних аліментів, свої позовні вимоги мотивувала тим, що позивачка перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , 20.08.2011 р. Рішенням Снятинського районного суду від 05.05.2015р. шлюб між сторонами розірвано, дітей залишено проживати біля позивачки. Рішенням Снятинського районного суду від 11.01.2017 р. присуджено стягувати із відповідача аліменти на користь позивачки на утримання синів у твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.
Під час спільного проживання сторін, відповідач ухилявся від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, а після розлучення , переїхав проживати у м. Донецьк і взагалі припинив будь-яке спілкування із сім`єю та не виконує свої обов`язки по вихованню дітей, а тому позивачка вважає, що зазначені обставини є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.
Крім того, позивачка вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для утримання дітей, у зв`язку із знеціненням національної валюти та ростом цін, відповідач добровільно не бере участі у додаткових витратах на утримання дітей, а тому позивачка просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача з твердої грошової суми по 800 грн. на кожну дитину на аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно.
Позивачка подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задоволити, Згідна на заочний розгляд справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча була офіційно повідомлений в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, і не повідомив суд про причини своєї неявки, а тому суд вважає, що справу слід розглядати у відсутності відповідача, заочно.
Представник третьої особи: Орган опіки і піклування Снятинської РДА надав до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши зібрані докази, прийшов до висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог, з наступного: з свідоцтв про народження Серія НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , виданого на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , слідує, що батьками останнього записано ОСОБА_2 та ОСОБА_1
З рішення Снятинського районного суду від 21.04.2015 р., вбачається, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 залишено проживати біля матері.
З довідки від 19.02.2019 р., № 249, виданої Балинцівською сільською радою, слідує, що до складу сім`ї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9. входять мати - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8., батько- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5., сини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6. та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7., які проживають біля матері і перебувають на її утриманні.
З акту обстеження матеріально- побутових умов ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 19.02.2019 р., вбачається, що матеріально- побутові умови сім`ї ОСОБА_1 задовільні, сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6., ОСОБА_3 , 2011 р.н. перебувають на повному утриманні ОСОБА_1 встановлено факт, що батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10. з сім`єю не проживає близько 5-ти років, у вихованні дітей та матеріальному забезпеченні участі не бере.
З довідки від 19.02.2019 р. №08-09/10, виданої Балинцівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів, слідує, що навчанням учня 2 класу ОСОБА_3 , 2011 р.н. та учня 3а класу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6. цікавиться мати ОСОБА_1 Тато ОСОБА_2 навчанням дітей не цікавиться та у школі не з`являється.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину.
Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати та батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
З висновку від 15.04.2019 р. №72/0/01-27/16 наданого Снятинською РДА вбачається, що діючи в інтересах малолітніх дітей, орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3---2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.1,2 ст. 184 СК України).
При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143цс13.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Враховуючи наведені роз`яснення суд вважає за необхідне стягнути аліменти у збільшеному розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили.
Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, матеріальне становище відповідача та стан його здоров`я, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 800 грн. щомісячно на кожну дитину, на 1/3 частку від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення дітьми повноліття.
Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави.
Відповідно до наведеного суд, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач напротязі тривалого періоду часу ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по догляду за дітьми, забезпеченню та вихованню.
Зі змісту ст. 89 ЦПК України слідує, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Позивачкою надано суду належні, достатні та достовірні докази на підтвердження тієї обставини, що відповідача слід позбавити батьківських прав відносно синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..
Тому суд на підставі ст.ст. 84, 164, 165, 166, 180, 184 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, -
Позов задовольнити. Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Балинці, Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 12 від 12.05.2010 р. складений виконкомом Балинцівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківській області.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в с. Балинці, Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10 від 12.09.2011 р. складений виконкомом Балинцівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківській області.
Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 11.01.2017 року з твердої суми 800 грн. щомісячно на кожну дитину, на 1/3 частку від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 768, 40 грн. в дохід держави.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Снятинського районного суду Собко В.М.