Справа № 216/5610/18
провадження №2-о/216/29/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Бондарєвої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Городнічевої Т.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 5, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду з вказаною заявою, яку обґрунтовувала тим, що 14 грудня 2013 року року між сторонами було укладено шлюб. За час шлюбу в них народився син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні стосунки не склалися та фактично припинені з липня 2016 року. Причиною припинення шлюбних відносин стала розбіжність у поглядах на сімейне життя ведення домашнього господарства. Зараз ОСОБА_2 відбуває покарання за скоєний злочин у ДУ "Бучанська виправна колонія №85". Спорів щодо поділу майна та місце проживання дитини між ними не має. У зв'язку з викладеним, заявник просить розірвати шлюб.

Ухвалою суду від 09 січня 2019 року було відкрито окреме провадження у справі та призначено її до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Заявник у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримала у повному обсязі, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "ОСОБА_1".

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. До суду поштою надав розпису про отримання копії ухвали про відкриття провадження та заяви з додатками, претензій до ОСОБА_1 не має, щодо розірвання шлюбу заперечує.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з положенням ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, актовий запис №1021 (а.с.9) 14 грудня 2013 року сторони зареєстрували шлюб.

Спільне життя у подружжя не склалося, причинами припинення шлюбних відносин стали: розбіжність у поглядах на сімейне життя, ведення спільного господарства, відсутність взаєморозуміння між ними та небажання підтримувати сімейні стосунки. У зв'язку з чим, їхній шлюб носить формальний характер і його подальше збереження є неможливим.

Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Відповідно до ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

В силу ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Також, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв'язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні. Таким чином, само по собі зрозумілим є те, що право особи на шлюб і право відкрито повідомляти про такій вибір охороняються Конвенцією, зокрема статтею 8 (право на повагу до приватного і сімейного життя)».

Суд вважає, що оскільки сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, примирення між ними неможливе, враховуючи, що спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя та місця проживання дитини не має, тому заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст.105,110,112 Сімейного кодексу України, ст.ст.12,13,76-81,133,247,259,263-265, 294 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 14 грудня 2013 року, Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1021, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, - розірвати.

Прізвище заявника після розірвання шлюбу залишити «ОСОБА_1».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- заявник: ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1;

- заінтересована особа ОСОБА_2: РНОКПП: НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2; фактична адреса перебування: Державна установа "Бучанська виправна колонія №85" 08289, Київська обл., смт. Гостомель-2, вул. Мирна 3.

Суддя: О.І.Бондарєва