Справа № 203/1368/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Ркоян Ю.А.

за участі скаржника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи Військова частина НОМЕР_1 , Центральний відділ державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасувати повідомлення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга, в обґрунтування якої скаржник посилався на те, що 19.02.2019 року до Центрального відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ним було пред`явлено виконавчий лист, виданий Кіровським районним судом м.Дніпропетровська про відкликання службової характеристики, виданої 18.09.2016 року начальником 385 військового госпіталю (командиром військової частини НОМЕР_1 ). 05.03.2019 року поштою ним було отримано повідомлення державного виконавця від 26.02.2019 року про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання, оскільки виконавчий лист не містить заходи примусового виконання. Посилаючись на те, що боржником у виконавчому листі є військова частина НОМЕР_1 , а резолютивна частина рішення суду спонукає боржника вчинити певні дії, а саме: відкликати видану службову характеристику, скаржник просив визнати протиправним та скасувати повідомлення від 26.02.2019 року та зобов`язати виконавчу службу прийняти до примусового виконання виконавчий лист.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану скаргу та, посилаючись на викладені в ній підстави, просив задовольнити останню.

Представник боржника та виконавчої служби за викликами до суду повторно не з`явились, про причини своєї неявки не повідомили.

В зв`язку з цим та враховуючи положення ч.2 ст.450 ЦПК України, суд вважає за можливе провести подальший розгляд скарги по суті за фактично явки учасників справи.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 року у цивільній справі №203/4523/16-ц було задоволено позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання недостовірною та спростування інформації, припинення дій.

Зокрема, вказаним рішенням було вирішено відкликати видану 27.07.2016 року ТВО начальника 385 військового госпіталю капітана медичної служби ОСОБА_2 характеристику з висновками про невідповідність займаній посаді на майора ОСОБА_1 , як таку, що містить недостовірну інформацію.

На підставі вказаного рішення 28.08.2018 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська було видано виконавчий лист, який ОСОБА_1 разом із заявою від 19.02.2019 року було пред`явлено для примусового виконання до Центрального відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

26.02.2019 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було складено повідомлення про повернення виконавчого листа стягувачу ОСОБА_1 на підставі п.7 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання.

Частиною 1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.447 ЦПК України передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами, права чи свободи яких порушено, до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Пунктом 7 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Частиною 1 ст.18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Так вказаною статтею встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч.6 ст.26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Частиною 6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

З виконавчого листа від 28.08.2018 року вбачається, що стягувачем в останньому є ОСОБА_1 , а боржником військова частина НОМЕР_1 .

Резолютивна частина рішення апеляційного суду від 14.12.2017 року, що наведена у виконавчому листі, спонукає боржника вчинити певні дії, а саме: відкликати видану службову характеристику.

Як зазначив стягувач ОСОБА_1 , до теперішнього часу рішення суду боржником не виконане, службова характеристика, що містить недостовірну інформацію стосовно нього, військовою частиною не відкликана.

За вказаних обставин, суд вважає, що державним виконавцем було безпідставно складено повідомлення від 26.02.2019 року про повернення виконавчого документу стягувачу ОСОБА_1 з підстав, передбачених п.7 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 2 ст.451 ЦПК України встановлено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення скарги ОСОБА_1 та необхідність визнання неправомірним та скасування повідомлення державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 26.02.2019 року щодо повернення стягувачу виконавчого листа, виданого 28.08.2018 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська у цивільній справі №203/4523/16-ц, а також про зобов`язання виконавчу службу у передбачені ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» порядок та строки вирішити питання про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного виконавчого листа.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1,2,5,18,36,37,41,74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.2,4,5,258-260,447,449,451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи Військова частина НОМЕР_1 , Центральний відділ державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасувати повідомлення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати неправомірним та скасувати повідомлення державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 26 лютого 2019 року щодо повернення стягувачу виконавчого листа, виданого 28 серпня 2018 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська у цивільній справі №203/4523/16-ц.

Зобов`язати Центральний відділ державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у передбачені ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» порядок та строки вирішити питання про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого 28 серпня 2018 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська у цивільній справі №203/4523/16-ц.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України та може бути оскарження учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 24 травня 2019 року.

Суддя С.Ю.Казак