ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/544/19 Справа № 201/8287/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Антонюк А.О. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» про стягнення вихідної допомоги при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку і перемінної частини (бонусів) заробітної плати та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» до ОСОБА_1 про стягнення збитків та витрат,

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 29 квітня 2016 року на підставі наказу № 29-04/03-01 від 29 квітня 2016 року його було звільнено з посади голови правління ПрАТ «СК «Інгосстрах» згідно п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України. Відповідно до ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору працівникові виплачується вихідна допомога з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41 - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Суми вихідної допомоги, у відповідності з вимогами ст.44 КЗпП, на його думку, відповідачем не виплачені, що підтверджується розрахунковим листом за квітень від 29.04.2016 року та іншими документами, тобто повний розрахунок з ним так проведений і не був. Вважає такі дії відповідача протиправними, звернувся до відповідача з питанням про виплату вказаних ним в розрахунку сум, але відповідач йому в цьому відмовив, виник спір. Просив стягнути з відповідача на його користь в повному обсязі суму вихідної допомоги при звільненні - 283 499,40 грн, середнього заробітку за час затримки розрахунку - 690 068,38 грн і перемінної частини (бонусів) заробітної плати - 11 616 409,45 грн.

В листопаді 2016 року ПрАТ "СК "Інгосстрах" подало зустрічну позовну заяву, яку обгрунтовано тим, що ОСОБА_1, обіймаючи посаду виконуючого обов'язки голови правління Товариства, нараховував та виплачував собі премії в порушення встановленого законодавством та Статутом Товариства порядку, їм спричинено майнову шкоду, яка полягає у прямих збитках Товариства, які складаються з витрат Товариства зайво (надмірно) виплаченої заробітної плати і витрат на сплату Товариством страхових внесків, та складають 1 884 864,22 грн. Дану суму ПрАТ "СК "Інгосстрах" просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2017 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» про стягнення вихідної допомоги при звільненні, середнього заробітку за час затримання розрахунку і перемінної частини (бонусів) заробітної плати задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі 90 750 грн 21 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 151 250 грн 35 коп.

В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» про стягнення вихідної допомоги при звільненні, середнього заробітку за час затримання розрахунку і перемінної частини (бонусів) заробітної плати - відмовлено.

Зустрічний позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» до ОСОБА_1 про стягнення збитків задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» в рахунок відшкодування збитків 1 884 864,22грн. (один мільйон вісімсот вісімдесят чотири тисячі вісімсот шістдесят чотири грн. 22 коп.).

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24 травня 2017 року вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги та відмовити у задоволенні зустрічного позову ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах».

Апеляційну скаргу обгрунтовано тим, що рішення голови правління ПрАТ "СК "Інгосстрах" ОСОБА_1 про нарахування премій за січень, лютий 2016 р., а також Положення про оплату праці недійсними визнані не були, тому відмова суду у задоволенні цієї частини вимог є необґрунтованою. Також апелянт не погоджується зі стягнутими з нього збитками, оскільки будь-яких порушень у фінансово-господарській діяльності ПрАТ "СК "Інгосстрах" компетентними органами встановлено не було.

ПрАТ "СК "Інгосстрах" подало заперечення на апеляційну скаргу, в якому підтримує рішення суду першої інстанції та просить відхилити апеляційну скаргу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом від 16 березня 2009 року № 16-03/03-1 на підставі протоколу загальних зборів акціонерів ЗАТ СК "Інгосстрах" від 16 березня 2009 року позивача було призначено Головою правління ЗАТ СК "Інгосстрах". На підставі наказу № 29-04/03-01 від 29 квітня 2016 року ОСОБА_1 29 квітня 2016 року був звільнений з посади Голови правління ПРАТ «СК «Інгосстрах» згідно п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

У відповідності до ст.116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Розмір оплати праці ОСОБА_1 на посаді голови правління ПрАТ «СК «Інгосстрах» на 01 січня 2016 рік визначено штатними розкладом Товариства, затвердженим наказом № 31-12/04-01 від 31 грудня 2015 року. Згідно штатного розкладу посадовий оклад голови правління Товариства становить 24 200,00 грн. Також зазначеним штатним розкладом встановлений місячний фонд заробітної плати, який для посади голови правління Товариства, який працює на умовах неповного 5-годинного робочого дня за сумісництвом, становить 15 125,00 грн.

Відповідно до ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у п.5 ч.1 ст.41 КзпП України (припинення повноважень посадових осіб), працівникові виплачується вихідна допомога в розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Пунктом 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 р. № 100 (далі - Порядок обчислення середньої заробітної плати) передбачено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Таким чином, обчислення середньої заробітної плати для розрахунку вихідної допомоги при звільненні провадиться виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбулось звільнення.

Відповідно до пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарних місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Оскільки останнім робочим днем позивача є 29 квітня 2016 року, для розрахунку вихідної допомоги місяцями, що передують звільненню, є лютий та березень 2016 року. В лютому та березні 2016 року позивачу нараховано та виплачено: посадовий оклад в розмірі 15 125,00 грн. щомісячно (згідно з штатним розкладом); премія в розмірі 32 125,00 грн. щомісячно, згідно наказів про преміювання співробітників за відповідні місяці, що не заперечується сторонами. До відповідних фондів перераховано обов'язкові платежі з нарахованих сум, що підтверджується матеріалами справи, в зв'язку з чим посилання суду першої інстанції на розрахунок середньоденної заробітної плати позивача в розмірі 703,49 грн. не грунтуються на матеріалах справи.

Судом встановлено, що при звільненні повний розрахунок з позивачем проведено не було.

Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У разі часткового задоволення позовних вимог працівника про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд визначає розмір такого відшкодування з урахуванням розміру спірної суми, на яку працівник мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Так, абзацом третім пункту 2 розділу ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана ця виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати).

Таким чином, обчислюючи розмір вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку суд першої інстанції не враховував отриману позивачем за обліковий період премію, оскільки прийшов до висновку що позивач неправомірно, перевищуючи свої повноваження встановив собі додаткову заробітну плату у вигляді премії, що призвело до збільшення розміру його заробітної плати.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на те, що накази голови правління ПрАТ «СК «Інгосстрах» ОСОБА_1 про нарахування премій за лютий-березень 2016 р. співробітникам ПрАТ «СК «Інгосстрах» незаконними визнані не були та є чинними.

Як свідчать матеріали справи, загальні збори акціонерів ПрАТ СК «Інгосстрах» схвалили результати діяльності (звіт) правління товариства за 2016 р. Рішення про нарахування позивачу премій було прийнято до виконання, що прослідковується у поточних звітностях фінансової діяльності підприємства, зокрема звітності про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів.

Згідно розрахункових листів за лютий-березень 2016 року та табелю обліку робочого часу, ОСОБА_1 за 21 день в лютому 2016 року нарахована заробітна плата в сумі 47 250,00 грн., за 22 дні у березні 2016 року - 47 250,00 грн. Таким чином, середньоденний заробіток складає 2 197,67 грн. = ( 47 250,00 грн. + 47 250,00 грн.) : 43дні.

З огляду на зазначене сума вихідної допомоги до виплати складає 272 950,61 грн. (2197,67 грн. х 20,7 днів х 6 міс. = 272 950,61 грн.), де: 2 197,67 грн. - середньоденна заробітна плата; 20,7 днів - середня кількість робочих днів в розрахунковому періоді (лютий-березень 2016 року); 6 міс. - кількість місяців для нарахування вихідної допомоги за п. 5 ст. 44 КЗпП України.

Розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, в межах строку, зазначеного в позові, складає 301 080,79 грн. (2 197,67грн. х 137 дн. = 301 080,79 грн.), де: 2 197,67 грн. - середньоденна заробітна плата; 137 днів - період затримки розрахунку.

Враховуючи вищенаведене, рішення суду в частині стягнення вихідної допомоги при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача вищезазначених сум без урахування податку на доходи та обов'язкових зборів.

Разом з тим колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні перемінної частини частини (бонусу) заробітної плати, оскільки станом на 31 березня 2011 року, тобто, на момент прийняття і затвердження позивачем Положення про оплату праці, Статут та Положення про наглядову раду передбачали виключну компетенцію Наглядової ради на визначення умов оплати праці посадових осіб Товариства, що виключало можливість самостійного встановлення головою правління розміру своєї бонусної винагороди чи інших виплат, що відносяться до додаткової заробітної плати. Жодних рішень щодо визначення чи погодження сум додаткової заробітної плати у формі бонусної винагороди за період січень 2011 року - квітень 2016 року Наглядовою радою Товариства не приймалось та такі суми ОСОБА_1 не нараховувались, тому вимога про стягнення перемінної частини (бонусу) заробітної плати у розмірі 11 616 409,45 грн є безпідставною та необґрунтованою.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що неправомірними діями позивача, пов'язаними з перевищенням наданих йому повноважень, ПрАТ СК «Інгосстрах» було завдано збитків через збільшення витрат підприємства на виплату заробітної плати ОСОБА_1

Проте колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про господарські товариства» вищим органом акціонерного товариства є загальні збори товариства. У загальних зборах мають право брати участь усі акціонери, незалежно від кількості та виду акцій, власниками яких вони є. Брати участь у загальних зборах з правом дорадчого голосу можуть і члени виконавчих органів, які не є акціонерами.

Згідно ч. 5 ст. 41 Закону, до компетенції загальних зборів належить винесення рішень про притягнення до майнової відповідальності посадових осіб органів управління товариства.

Відповідно ст. 49 Закону Контроль за фінансово-господарською діяльністю правління акціонерного товариства здійснюється ревізійною комісією, яка обирається з числа акціонерів.

Перевірки фінансово-господарської діяльності правління проводяться ревізійною комісією за дорученням загальних зборів, наглядової ради акціонерного товариства, з її власної ініціативи або на вимогу акціонерів, які володіють у сукупності більш як 10 відсотками голосів.

Ревізійна комісія доповідає про результати проведених нею перевірок загальним зборам акціонерного товариства або наглядовій раді акціонерного товариства.

Ревізійна комісія складає висновок по річних звітах та балансах. Без висновку ревізійної комісії загальні збори акціонерів не вправі затверджувати баланс.

Ревізійна комісія зобов'язана вимагати позачергового скликання загальних зборів акціонерів у разі виникнення загрози суттєвим інтересам акціонерного товариства або виявлення зловживань, вчинених посадовими особами.

Однак, згідно матеріалам справи, аудиторською перевіркою діяльності компанії будь-яких порушень в фінансово-господарській діяльності ПрАТ «Страхова компанія «Інгоссстрах» за період з 2009 р. до 2016 р. не виявлено.

Загальними зборами акціонерів Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгоссстрах», як вищим колегіальним органом управління Товариства в період з 2009 р. по 2016 р. були схвалені всі звіти правління, підписані ОСОБА_1, як головою правління, за зазначені періоди та рішень про притягнення голови правління ОСОБА_1 до майнової відповідальності не приймалося.

Враховуючи вищенаведене, рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні вимог ПрАТ СК «Інгосстрах» про стягнення збитків.

В зв'язку з частковим скасуванням рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2017 року додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2017 року також підлягає скасуванню.

Згідно вимог ст.141 ЦПК України, з ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» в дохід держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 12 054,65 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2017 року залишити без змін в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» про стягнення перемінної частини (бонусів) заробітної плати.

В іншій частині рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2017 року та додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2017 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» про стягнення вихідної допомоги при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі 272 950 (двісті сімдесят дві тисячі дев'ятсот п'ятдесят) грн 61 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 301 080 (триста одна тисяча вісімдесят) грн. 79 коп.

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовити.

У задоволенні зустрічного позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» до ОСОБА_1 про стягнення збитків та витрат відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» в дохід держави судові витрати у розмірі 12 054,65 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: О.В.Лаченкова

О.В.Свистунова