Постанова

Іменем України

06 травня 2019 року

м. Київ

справа № 523/16187/15-ц

провадження № 61-2997св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ,

відповідач: ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу адвоката Шкодіної Любові Вікторівни як представника ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Одеської області від 18 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Черевка П. М., Громіка Р. Д., Драгомерецького М. М.,

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення його від спадкування після смерті ОСОБА_4 та визнання за ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_5

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що вона з ОСОБА_5 з 22 червня 2007 року по 04 жовтня 2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася дочка ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_6 заповіт не склала, тому спадкоємцями першої черги за законом після її смерті стали її діти: син ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_7

ОСОБА_5 спадщину після смерті матері прийняв, однак свідоцтво про право власності на спадкове майно за час життя не отримав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, спадкоємцем першої черги за законом після його смерті стала його дочка ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , спадкоємцем після її смерті є її чаловік ОСОБА_3

Оскільки ОСОБА_4 не здійснювала догляд за своєю матір`ю ОСОБА_6 , не приймала участь у її похованні, свідомо ухилялася від надання спадкодавцю будь-якої матеріальної допомоги та моральної підтримки, то ОСОБА_3 , який є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 підлягає усуненню від спадкування.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, усунено ОСОБА_3 від спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Визнано за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю правових підстав для задоволення позову.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 18 жовтня 2017 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2016 року скасовано,

ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що позивач не довела належними та допустимими доказами заявлені нею позовні вимоги.

Надходження касаційної скарги та короткий зміст її вимог

У касаційній скарзі, поданій 28 грудня 2017 року до Верховного Суду, адвокат Шкодіна Л. В. як представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду Одеської області від 18 жовтня 2017 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Суворовського районного суду м. Одеси.

08 травня 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи касаційної скарги

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення суду апеляційної інстанції є незаконним та несправедливим, ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Під час розгляду справи районним судом від ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання, в якому він позов визнав, просив його задовольнити та розглянути справу без його участі.

Рішення суду апеляційної інстанції ґрунтується на письмових поясненнях, які надані не ОСОБА_3 , а його представником, текст апеляційної скарги складений також представником. ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції не з`являвся, пояснень не надавав, як свідок не допитувався. Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд не перевірив доводи апеляційної скарги, а прийняв їх до уваги.

Рішення суду першої інстанції є законним і справедливим, ухвалене з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права.

На час розгляду справи Верховним Судом відзиви на касаційну скаргу не надходили.

Фактичні обставини справи

Суди встановили, що з 22 червня 2007 року ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Березівського районного суду Одеської області від 04 жовтня 2012 року розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_1 та ОСОБА_5 народилася дочка ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір ОСОБА_5 ОСОБА_6 , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складалася з квартири АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_6 . стали її діти ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які у встановленому законом порядку прийняли спадщину, однак свідоцтва про право власності на спадкове майно за час життя не отримали.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , спадкоємцем за законом першої черги після його смерті є його дочка ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , спадкоємцем за законом першої черги після її смерті є її чоловік ОСОБА_3

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального

права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК Українипровадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (частина перша статті 1261 ЦК України).

Частиною першою статті 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом являються рівними.

Відповідно до частини третьої статті 1268, частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ураховуючи встановлені судами обставини, спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняли ОСОБА_5 та ОСОБА_7 по 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на 1/2 частину спірної квартири, яку прийняла його дочка ОСОБА_2

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на іншу 1/2 частину вказаної квартири, яку в установлені законом строки та порядку прийняв її чоловік ОСОБА_3

Згідно частини п`ятої статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Тлумачення частини п`ятої статті 1224 ЦК України свідчить, що усунення від права на спадкування за законом можливе за наявності таких умов: ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві при наявності у нього можливості її надання; перебування спадкодавця у безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц зроблено висновок, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Встановивши, що відсутні умови, передбачені частиною п`ятою статті 1224 ЦК України для усунення ОСОБА_4 від права на спадкування за законом після смерті її матері, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для усунення ОСОБА_3 від спадкування після смерті ОСОБА_4 та відсутність правових підстав для визнання за неповнолітньою права власності у порядку спадкування після смерті її батька ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 60 ЦПК України (в чинній на час розгляду справи судами редакції) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з ухваленим апеляційним судом рішенням, ґрунтуються на переоцінці доказів, які були досліджені та оцінені судом з додержанням норм процесуального права та тлумаченні норм матеріального права на свою користь.

Відповідно до статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу адвоката Шкодіної Любові Вікторівни як представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 18 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. І. Крат