Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2019 Справа №607/2540/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання - Хамелко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підгороднянської сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області, третя особа - державний нотаріус Тернопільської районної державної нотаріальної контори Захарків Тетяна Богданівна про визначення частки у спільній сумісній власності та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подала до суду позов до відповідача Підгороднянської сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області, третя особа - державний нотаріус Тернопільської районної державної нотаріальної контори Захарків Тетяна Богданівна, у якій просить визначити, що розмір частки ОСОБА_2 у земельній ділянці, площею 0,1453 га, що розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_1 становить 1/2 частину та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1453 га, що розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона ( ОСОБА_1 ) є спадкоємцем за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 . Згідно укладеного між нею ( ОСОБА_1 ) та іншим спадкоємцем ОСОБА_4 договору про поділ спадкового майна, вони погодили, що їй ( ОСОБА_1 ) переходить 1/2 частина житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 та земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1453 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 . Однак, постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Захарків Т.Б. їй ( ОСОБА_1 ) відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1453 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 , оскільки виявлено, що вказана земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без визначення часток. За вказаних обставин позивач позбавлена можливості у нотаріальному порядку оформити свої спадкові права на земельну ділянку, з цих підстав просила позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак її представник адвокат Гордєєв Ю.В. подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Від відповідача Підгороднянської сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності їх представника. Відзиву на позов від відповідача не надходило.

Від третьої особи - державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Захарків Тетяни Богданівни надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності представника Тернопільської районної державної нотаріальної контори.

За вказаних обставин, відповідно до ст. 223 ЦПК України справу слід розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Судом установлено:

Згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 виданого 25 травня 2019 року Підгороднянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області на підставі рішення сесії Підгороднянської сільської ради №118 від 23 березня 2012 року та додатку до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , земельна ділянка, площею 0,1454 га, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Також, у відповідності до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018, сформованого 13 червня 2018 року, земельна ділянка, площею 0,1453 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, про що складено актовий запис №03 виконавчого комітету Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, яким 17 квітня 2018 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 .

Згідно довідки виданої 03 травня 2018 року Підгороднянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області №379 на день смерті ОСОБА_2 , яка була зареєстрована і проживала по АДРЕСА_1 , разом з нею за вказаною адресою були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 - дочка, ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 - зять, ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 - онука, ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_7 - онук, ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Як убачається із матеріалів спадкової справи №188/2018р., заведеної після померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений в.о. секретаря Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Процик Іриною Миколаївною та зареєстрований в реєстрі за №85, згідно якого заповіла ОСОБА_4 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_4 , яка знаходиться на території Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Також, 06 серпня 2014 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений в.о. секретаря Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Процик Іриною Миколаївною та зареєстрований в реєстрі за №84, згідно якого заповіла ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 2,26 га, кадастровий номер НОМЕР_5 , яка знаходиться на території Вербовецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області.

18 червня 2018 року позивач ОСОБА_1 подала до Тернопільської районної державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом після померлої матері ОСОБА_2 та приймає спадщину після померлої матері ОСОБА_2 за законом.

Також, 18 червня 2018 року позивач ОСОБА_4 подала до Тернопільської районної державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом після померлої матері ОСОБА_2 та приймає спадщину після померлої матері ОСОБА_2 за законом.

24 листопада 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір про поділ спадкового майна, яке належало померлій 14 квітня 2018 року ОСОБА_2 , у якому погодили, що позивачу ОСОБА_1 переходить: 1/2 частина житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 ; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0, 1624 га, яка розташована на території Вербовецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області (кадастровий номер НОМЕР_5 ); земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,2602 га, яка розташована на території Вербовецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області (кадастровий номер НОМЕР_6 ); земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1453 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 . Вказаний договір посвідчений державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Захарків Т.Б. та зареєстровано в реєстрі за №1038.

24 листопада 2018 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Захарків Т.Б. на ім`я ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частина житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 .

Разом із цим, 24 листопада 2018 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Захарків Т.Б. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №3401/02-14, якою ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1453 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 , оскільки було виявлено, що вказана земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності без визначення часток.

У вказаній постанові нотаріуса зазначено, що крім ОСОБА_1 та ОСОБА_4 після померлої ОСОБА_2 інші спадкоємці у нотаріальну контору не зверталися.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною ст. 86 Земельного кодексу України передбачено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до положень ст. 89 Земельного кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: подружжя; членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; співвласників жилого будинку; співвласників багатоквартирного будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом.

Згідно ч. 4-5 ст. 89 Земельного кодексу України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

У частині 1 статті 355 ЦК України наведено загальне визначення поняття права спільної власності, яке стосується тих випадків, коли майно належить на праві власності не одній, а кільком особам (суб`єктам права власності) одночасно. У такому разі між вказаними суб`єктами виникає спільна власність. Право спільної власності - це право двох чи більше осіб на один об`єкт (на одну річ або сукупність речей).

При цьому, відповідно до положень ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Головною ознакою сумісної власності як різновиду права спільної власності є факт відсутності існування в об`єкті власності ідеальних часток кожного із співвласників, які б давали можливість виявити обсяг їх прав за наявності бажання одержати конкретну частину у спільному майні та розпорядитися нею.

Разом з тим, відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

При цьому, відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року визначено, що за загальними правилами частини другої статті 372 ЦК при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємцеві учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Судом не встановлено підстав для відхилення від рівності часток сторін у праві спільної сумісної власності.

Крім того, статтею 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Оскільки, між померлою ОСОБА_2 та іншим співвласником зазначеної вище земельної ділянки - ОСОБА_1 не здійснювався поділ у будь-якій формі, передбаченій чинним законодавством, то при визначені ідеальних часток кожного із співвласників необхідно виходити із засад рівності. Тобто, кожному із співвласників належить по 1/2 частині земельної ділянки.

Отже, до складу спадщини за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 входить 1/2 частина земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1453 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

В силу ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 є дочкою померлої ОСОБА_2 та належить до спадкоємців першої черги спадкування, на день смерті спадкодавця була зареєстрованою та проживала разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі - продажу, оренди, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно достатті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно із ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник майна, як це передбачає ст. 392 ЦК України, може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, беручи до уваги визнання позову відповідачами, яке не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити її права та інтереси.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 12, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Підгороднянської сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області, третя особа - державний нотаріус Тернопільської районної державної нотаріальної контори Захарків Тетяна Богданівна про визначення частки у спільній сумісній власності та визнання права власності - задовольнити.

Визначити, що розмір частки померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1453 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 становить 1/2 частину.

Визнати за ОСОБА_1 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1453 га, що розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Дата складення повного тексту рішення суду -16 травня 2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Відповідач: Підгороднянська сільська рада Тернопільського району, Тернопільської області, адреса місцезнаходження: вул. Зелена, 2, с. Підгороднє, Тернопільського району, Тернопільської області, .

Третя особа - державний нотаріус Тернопільської районної державної нотаріальної контори Захарків Тетяна Богданівна, адреса місцезнаходження: вул. Котляревського, 27, м. Тернопіль.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка