Доповідач Санікова О.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд в складі:

суддів Санікової О.С., Космачевської Т.В., Мальованого Ю.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Бахмуті цивільну справу №234/11484/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 липня 2019 року

(суддя Марченко Л.М., рішення ухвалено в м. Краматорську Донецької області, повний текст рішення складено 15.07. 2019 року),-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що ТОВ «Краматорськтеплоенерго» надає централізовані послуги з поставки теплової енергії та гарячого водопостачання до багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 . В квартирі АДРЕСА_1 вказаного будинку зареєстровані відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які оплату за послуги з опалення житла та підігріву води не проводять, у зв`язку з чим за період з 01.11.2014 року по 01.02.2018 року за ними утворилася заборгованість в сумі 14188,61 грн.

Просило стягнути з відповідачів вказану заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 11 липня 2019 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" заборгованість по оплаті послуг з опалення та підігріву води за період з 01.11.2014 року по 01.02.2018 року в сумі 14188,61 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" судовий збір в розмірі 881.00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" судовий збір в розмірі 881.00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, визнати його неналежним відповідачем, а позовну заяву повернути позивачу.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на неправомірність рішення суду, оскільки суд не взяв до уваги наданий ним до відзиву на позовну заяву акт про його фактичне проживання за адресою: АДРЕСА_3 з 1999 року по теперішній час; вважає, що адреса реєстрації не може бути доказом його фактичного проживання за цією адресою; про його фактичне проживання по АДРЕСА_3 свідчать такі документи: акт про неможливість стягнення від 21 вересня 2000 року, акт про забирання дитини від 27 вересня 2000 року, висновок старшого оперуповноваженого Краматорського ГВ УМВС України щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 24 лютого 2005 року, акт про проживання за адресою: АДРЕСА_3 , складений депутатом Біленківської селищної ради від 02.092005 року, рішення Краматорського міського суду від 9 листопада 2005 року про визначення його місця проживання по АДРЕСА_3 , рішення Краматорського міського суду від 6 липня 2009 року за позовом його матері до його батька про встановлення його місця проживання з матір`ю, яким позовні вимоги матері були відхилені, заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 29 грудня 2010 року, яким задоволені його позовні вимоги до матері про стягнення аліментів на період навчання, ухвала Апеляційного суду Донецької області від 26 липня 2011 року про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо рішення Краматорського міського суду від 15 квітня 2011 року про стягнення з неї додаткових витрат на його утримання; суд не взяв до уваги його наголошення на тому, що він фактично є неналежним відповідачем, відповідачем за законом може бути лише власник, тобто його мати, а якщо у його матері з`явиться бажання вирішити з ним питання оплати комунальних послуг, то це буде суттю окремого позову до нього від неї, що відповідає ст. 156 ЖК УРСР; посилання суду на статті 64,67,68 ЖК УРСР не мають відношення до справи, оскільки регулюють відносини між власником житлової площі та людиною, що там фактично проживає, проте останні 20 років він не проживав за адресою реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. У ч.3 цієї статті зазначено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги заявлені щодо стягнення заборгованості за опалення і підігрів води в сумі 14188.61 грн.

Враховуючи, що учасниками справи клопотання про розгляд справи з їх повідомленням не заявлялось та зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб, справа підлягає розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно правовстановлюючих документів позивача (витягу зі Статуту, копії свідоцтва про державну реєстрацію, копії довідки з ЄДРПОУ, довіреності) ТОВ «Краматорськтеплоенерго» здійснює виробництво та постачання теплової енергії та пари споживачу, зокрема надає централізовані послуги до будинку АДРЕСА_1 , зокрема до квартири АДРЕСА_1 вказаного будинку.

Згідно витягу з рішення Краматорського міського суду від 21.05.1996 року вищевказана квартира перебуває у власності відповідача ОСОБА_1 - 3/5 частки та її колишнього чоловіка ОСОБА_3 - 2/5 частки, з огляду на що судом визначений порядок користування житлом, а саме в користування ОСОБА_1 виділено дві ізольовані кімнати №4 площею 17,2 кв.м та №5 площею 10,1 кв.м, а ОСОБА_3 - кімната № 8 площею 11,5 кв.м з лоджією, підсобні приміщення залишені в загальному користуванні.

Згідно довідці з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію, довідок реєстраційного органу про реєстрацію місця проживання особи, ксерокопій паспортів, відповідачі ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2 , 1992 року народження, з 1994 року є зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно розрахунку по особовому рахунку № НОМЕР_2 , відкритого на відповідача ОСОБА_1 зі складом сім`ї 2 особи, тобто з сином ОСОБА_2 , заборгованість по оплаті за послуги з опалення та підігріву води за період з 01.11.2014 року по 01.02.2018 року становить 14188,61 грн.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Краматорськтеплоенерго» та стягуючи заборгованість за спожиті послуги з опалення солідарно з відповідачів, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 зобов`язаний нести солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відповідачем ОСОБА_2 не представлено суду свідків в підтвердження висунутих заперечень, а також відсутні судові рішення про визначення місця проживання дитини або встановлення факту проживання за певною адресою в певний час, а наданий акт про не проживання за місцем реєстрації є недостатнім.

Проте такі висновки суду є помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, відповідно до якої цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Таким чином, між позивачем та відповідачами виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги до квартири, в якій зареєстровані відповідачі.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Розглядаючи позовні вимоги ТОВ «Краматорськтеплоенерго» суд першої інстанції послався на статті 64, 67,68 ЖК УРСР, що є помилковим, оскільки зазначені норми регулюють правовідносини користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду.

Користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду регулюються главою 6 ЖК УРСР. При цьому статтею 151 ЖК УРСР передбачені обов`язки власника по забезпеченню схоронності жилого будинку (квартири), а статтею156 ЖК УРСР передбачено обов`язок повнолітнього члена сім`ї брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведення ремонту, а не зобов`язання по оплаті комунальних послуг, тому посилання суду на зазначену норму також є помилковим.

Разом з тим, основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до статті 1 зазначеного Закону комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреб фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Водночас відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

У справі встановлено, що відповідачі значаться зареєстрованими у квартирі АДРЕСА_1 .

Судом у справі встановлено, що позивачем надаються послуги з опалення зазначеної квартири.

Відповідно до наданого ТОВ «Краматорськтеплоенерго» розрахунку заборгованість по квартирі за спожиті послуги з опалення та підігрів води з 01.11.2014 року по 01.02.2018 року становить 14 188 грн.61 коп.

Разом з тим, відповідно до документів, наданих відповідачем ОСОБА_2 він не проживає разом з власником частки квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та фактично не користується комунальними послугами з опалення та підігріву води за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки фактично проживає за іншою адресою.

Так, згідно рішення Краматорського міського суду Донецької області від 09 листопада 2005 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання місця проживання дитини і стягнення аліментів на утримання дитини місце проживання ОСОБА_2 , 1992 року народження визначено у його батька ОСОБА_3 по АДРЕСА_3 . Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_2 . Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 06 липня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 29 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь повнолітнього сина ОСОБА_2 у розмірі ? частини заробітку (доходу) до закінчення навчання. Крім того, згідно акту про проживання від 02 вересня 2005 року, складеного депутатом Біленківської селищної ради Новочіхіним В.І., засвідченим сусідами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ОСОБА_3 разом зі своїм сином ОСОБА_2 проживають за адресою: АДРЕСА_3 з 22 січня 1999 року. Факт проживання ОСОБА_2 за зазначеною адресою підтверджений також актом від 11 квітня 2019 року, складеним депутатом Біленківської селищної ради по виборчому округу №19, засвідченим сусідами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Викладене свідчить про те, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, не повно з`ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права і дійшов помилкового висновку про стягнення заборгованості за послуги з опалення та підігріву води зі ОСОБА_2 .

Отже, оскільки рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за послуги з опалення та підігріву води зі ОСОБА_2 ухвалено з порушенням норм матеріального права, воно в цій частині відповідно до ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до ОСОБА_2

В іншій частині рішення суду першої інстанції відповідачкою ОСОБА_1 не оскаржувалося, тому апеляційним судом не перевірялось.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судове рішення апеляційним судом ухвалено на користь ОСОБА_2 , то сплачений ним судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 2 643.00 грн. підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» на користь ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 липня 2019 року в частині стягнення зі ОСОБА_2 заборгованості за послуги з опалення та підігріву води у розмірі 14 188.61 грн. та судового збору в розмірі 881.00 грн. скасувати.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості послуги з опалення та підігріву води та судового збору відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 2 643.00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту з моменту її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: