КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів Сліпченка О.І., Сушко Л.П., розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у місті Києві за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В :

15 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом, де просила, з врахуванням заяви про зміну предмету позову, стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви та до повноліття дітей.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 травня 2003 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб.
Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач належним чином не виконує свій обов`язок батька щодо матеріального утримання дітей.
Добровільної згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей між ними не досягнуто.
Усі обов`язки щодо утримання неповнолітніх дітей позивач несе самостійно, відповідач жодної участі у вихованні дітей не приймає, матеріальної допомоги у добровільному порядку на їх утримання не надає, при цьому, відповідач офіційно працевлаштований, також він отримує військову пенсію.
Разом з тим, 04 березня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, де просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у твердій грошовій сумів розмірі 6 000 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дня подання зустрічного позову та до досягнення дітьми повноліття.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що він знаходиться у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 з 17 травня 2003 року.
Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Проживають та зареєстровані усією родиною за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 тривалий період, починаючи з вересня 2018 року відлучається з місця проживання на тривалий час, при цьому, без його відома та згоди забирає їхніх неповнолітніх дітей з собою з постійного місця реєстрації та проживання, забороняє донькам спілкуватися з ним за допомогою засобів мобільного зв`язку.
Починаючи з моменту народження дочок, відповідач жодних фінансових зусиль щодо виховання, забезпечення дітей не вживає. З початку шлюбних стосунків ніде не працює, працевлаштуватись не намагається, усі фінансові витрати щодо забезпечення родини, в тому числі дітей, полягають на нього.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 02 липня 2019 року позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_5 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку ( доходу ) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15 листопада 2018 року та до повноліття дітей.
В решті первісного позову відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_2 залишено без задоволення.
На обґрунтування ухваленого рішення місцевий суд зазначив, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя, також враховує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також приймаючи до уваги обов`язок відповідача утримувати своїх неповнолітніх дітей, враховуючи наявність інформації про його на даний час постійний стабільний щомісячний дохід, склад сім`ї, його стан здоров`я, наявність на утриманні батьків пенсіонерів похилого віку, також дітей від першого шлюбу, при цьому, враховуючи також те, що відповідач отримує військову пенсію та є учасником АТО, а тому суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів 1/3 частка від заробітку ( доходу ) відповідача щомісячно, є завищеним.
Крім того, судом враховано, що позивач працює та отримує дохід.
З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне задовольнити первісні позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів частково та стягнути аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку ( доходу ) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15 листопада 2018 року та до повноліття дітей.
Суд вважає, що саме такий розмір аліментів відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, які мають нести обоє батьків на утримання дітей.
При цьому, позивачем за зустрічним позовом, всупереч зазначених вимог, не надано жодних доказів в підтвердження обставин, на які він посилається у зустрічному позові.
Таким чином, оскільки позивач по зустрічному позову не довів обставин постійного проживання неповнолітніх дітей разом з ним, а судом встановлено, що неповнолітні діти сторін проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 , яка піклується про дітей та бере участь у їх утриманні та вихованні, тому в розумінні ст. 141 СК України в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні.
При цьому, ОСОБА_1 просить рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02 липня 2019 року в частині визначеного розмір аліментів змінити на 1/3 частини від усіх видів заробітку ( доходу ) щомісяця, але не менше 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Тоді як, ОСОБА_2 просить зазначене рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги за первісним позовом залишити без задоволення, а вимоги за зустрічним позовом задовольнити.
Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційних скаргах та відзиві на апеляцій скаргу ОСОБА_2 , у межах доводів та вимог апеляційних скарг, вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, керуючись наступним.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.
Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, сторони перебувають у шлюбі з 17 травня 2003 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області ( актовий запис №107 ), що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 ( а.с. 5 ).
У шлюбі у них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві 14 серпня 2003 року ( а.с. 3 ) та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві ( а.с. 4 ).
Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи №2811323 від 14 березня 2019 року, та №38219611 від 19 березня 2019 року вбачається, що за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , з 12 лютого 2010 року та з 05 березня 2010 року, відповідно, по теперішній час ( а.с. 68 ).
З 12 лютого 2010 року і по теперішній час зареєстрований за вказаною адресою і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с. 69 ).
Окрім цього, зазначене підтверджується даними довідки про склад сім`ї та реєстрацію, виданої Центром забезпечення службової діяльності Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України 06 червня 2016 року № 841/06-ВК ( а.с. 43 ).
Відповідно до листа Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України від 29 травня 2019 року №292/2335, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 ( військова частина ) фактично не проживали і не проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ( а.с. 122 ).
За вказаною адресою розташовані виключно адміністративні будівлі Міністерства оборони України та Збройних Сил України, а житлові приміщення ( будинки ), пристосовані для проживання, відсутні ( там же ).
Разом з тим, відповідно до договору дарування квартири від 31 травня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антроповим О.Ю., зареєстрованого в реєстрі за №1655, ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с. 53, 127 ).
Відповідно до довідки №46 від 05 березня 2019 року ОСОБА_3 , з 2009 року, та ОСОБА_4 , з 2016 року, навчаються в середній загальноосвітній школі №174 м. Києва, що знаходиться за адресою: 03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 43 ( мікрорайон Відрадний ) ( а.с. 51 ).
Відповідно до декларації №0000-4КМТ-РР95 від 05 травня 2018 року про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, вбачається наступне: адреса фактичного місця проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є: АДРЕСА_3 ; довіреною особою неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 , надавачем первинної медичної допомоги є Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Стражеска, 6-А ( мікрорайон Відрадний ) ( а.с. 54 ).
Згідно декларації №0000-КРМН-27МР від 05 травня 2018 року про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, вбачається наступне: адреса фактичного місця проживання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є: АДРЕСА_3 ; довіреною особою неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1 , надавачем первинної медичної допомоги є Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Стражеска, 6-А ( мікрорайон Відрадний ) ( а.с. 55 ).
Зазначені докази, на переконання апеляційного суду, в повній мірі підтверджують проживання неповнолітніх дітей разом з їх матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .
На спростування місця проживання спільних дітей разом з матір`ю ОСОБА_2 надав зазначені вище довідки про реєстрацію місця проживання особи, однак, вказані довідки лише підтверджують зареєстроване місце реєстрації відповідних осіб.
А відтак, на переконання апеляційного суду, місцевий суд вірно встановив, що неповнолітні діти сторін зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 проте, на даний час, неповнолітні діти сторін проживають разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .
Таким чином, враховуючи викладене, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення з приводу заявлених вимог, обґрунтовано прийшов до переконання про необхідність стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей та залишення без задоволення зустрічного позову, оскільки, неповнолітні діти сторін проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 .
Проте, щодо їх розміру апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, судом встановлено, що з 17 жовтня 2016 року ОСОБА_2 працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ХФК «Біокон» та на даний момент займає посаду Начальника служби експлуатації, дохід за період з 01 вересня 2018 року по 28 лютого 2019 року склав 149 485,05 грн., що підтверджується довідкою №45/03 від 15 березня 2019 року ( а.с. 113 ).
Також, ОСОБА_2 є пенсіонером та отримує військову пенсію, що підтверджується даними пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 серії НОМЕР_5 , виданого 16 грудня 2008 року ( а.с. 71 ).
ОСОБА_2 є учасником АТО, що підтверджується витягом із Наказу начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України №151 від 10 серпня 2015 року та даними посвідчення серії НОМЕР_6 , виданого Головним управлінням персоналу Генерального штабу Збройних Сил України 05 квітня 2016 року ( а.с. 19, 72 ).
Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 , ОСОБА_2 з 27 жовтня 1993 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 ( а.с. 82 ).
Шлюб між ними було розірвано 04 листопада 2002 року, що підтверджується даними свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_8 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області ( а.с. 83 ).
Від даного шлюбу ОСОБА_2 має дітей: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області ( а.с. 84 ), та доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_10 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області ( а.с. 85 ).
Крім цього, ОСОБА_2 надав свідоцтво про народження та копію пенсійних посвідчень з яких вбачається, що його батьки: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є пенсіонерами ( а.с. 76, 81 ).
Разом з тим, судом першої інстанції, на переконання апеляційного суду, помилково визначено розмір аліментів в частині 1/4 від усіх видів заробітку ( доходу ) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Визначаючи розмір аліментів у запропонованій позивачем за первісним позовом частині, суд другої інстанції враховує те, що відповідач по справі працездатний, має постійний дохід, який не обтяжений ніякими відрахуваннями.
При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження того, що на утриманні ОСОБА_2 перебувають інші особи і таких ( доказів ) останній не надав апеляційному суду.
Посилання ОСОБА_2 щодо непрацездатних батьків ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , то вони є пенсіонерами та отримують пенсію.
Щодо наявності у ОСОБА_2 дітей від першого шлюбу, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , то відповідно до ст. 180 СК України він був зобов`язаний їх утримувати лише до повноліття.
Відтак, враховуючи наведене та те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд другої інстанції вважає за необхідне, з врахуванням положень ст. 182 СК України, визначити їх в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку ( доходу ) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За таких обставин, суд першої інстанції на вищенаведені обставини справи уваги не звернув, і, як наслідок, ухвалив незаконне і необґрунтоване рішення в частині визначення розміру аліментів, не дотримавшись положень ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 5, 12, 13, 76-80, 263-265, 367, 374, 376 ЦПК України.

З огляду на викладене, з точки зору апеляційного суду, в решті рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України.

А тому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про незаконність та необґрунтованість рішення в частині визначеного розміру аліментів, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування зазначених норм матеріального та порушення норм процесуального права при його ухваленні, на переконання суду другої інстанції, знайшли своє підтвердження при розгляді справи.
Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 , зокрема, про те, що спільні діти проживають з ним та перебувають на його утриманні, на думку апеляційного суду та у силу викладеного, не є правовою підставою для задоволення апеляційних вимог в повному обсязі.
Крім того, доводи його апеляційної скарги про те, що він в добровільному порядку надавав матеріалу допомогу дітям та це має бути враховано при визначенні розміру аліментів, додатково свідчать про те, що діти проживають разом з матір`ю.
Також, доводи відзиву ОСОБА_1 на апеляційну скаргу ОСОБА_2 ( а.с. 193-196 ), зокрема, про те, що діти проживають разом з нею, перераховані ним кошти підтверджують проживання дітей з нею, на переконання апеляційного суду, повністю спростовують доводи цієї апеляційної скарги.
Відтак, рішення місцевого суду підлягає зміні відповідно до положень ч. 4 ст. 376 ЦПК Українив частині розміру аліментів, який, на переконання апеляційного суду, має становити 1/3 частини від усіх видів заробітку ( доходу ) відповідача за первісним позовом щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на підставі положень ст.ст. 180, 182, 183 СК України, ст.ст. 10-13, 76-80 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення. Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в частині визначеного розміру аліментів на утримання двох дітей змінити з 1/4 на 1/3 частину від усіх видів заробітку ( доходу ), щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В решті рішення залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, за виключенням випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: А.С. Сержанюк

Судді: О.І. Сліпченко

Л.П. Сушко