Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1195/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 , після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме : житловий будинок з надвірною будівлею, розташований по АДРЕСА_1 Заповіт не залишав. Спадкоємцями першої черги за законом, відповідно до ст.1261 ЦК України, є позивач син померлого, та відповідач мати відповідач по справі. Відповідач ОСОБА_2 відмовилась від своєї частки в спадковому майні на користь позивача. Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно, які б виявили бажання прийняти спадщину після померлого ОСОБА_3 - немає. У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернувся до приватної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що відкрилася після смерті батька. В свою чергу, відповідач звернулася про відмову від належної їй частки в спадковому майні. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно.

Після смерті батька позивачем у визначений ст.ст. 1268-1270 ЦК України строк в порядку подання заяви про прийняття спадщини, ч.3 ст.1268 ЦК України порядку спадщину прийнято, оскільки він подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу, а також після смерті батька постійно проживав у спадковому будинку, й надалі залишається проживати у даному будинку, веде догляд за майном, та обробляє земельну ділянку. Однак оформити свідоцтво про право на спадщину позивач не має можливості, оскільки спадкодавцем за життя не було виготовлено правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Враховуючи те, що позивач прийняв спадщину, але не має можливості оформити в установленому актами цивільного законодавства порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, він змушений звернутись до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно.

Позивач у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с. 29-30).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, однак до суду подано письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, щодо задоволення позову не заперечує, визнає позов повністю (а.с. 27-28).

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 ОСОБА_3 , після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме : житловий будинок з надвірною будівлею, розташований по АДРЕСА_1 (а.с. 11, 12).

Позивач прийняв спадщину оскільки на час смерті проживав разом із спадкодавцем, про що свідчить відмітка про місце проживання в паспорті (а.с. 5).

Згідно з технічним паспортом на житловий будинок КП «Виноградівського районного Бюро технічної інвентаризації від 11.12.2018 року та довідки КП «Виноградівське РБТІ» №1065 від 11.12.2018 житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 будівництвом завершений. Загальна корисна площа житлового будинку становить 100 м.кв., в тому числі житлова площа 52,2 м.кв. Згідно довідки Буківської сільської ради від 02.11.2018 р. №02-35/339 житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013р. правовстановлюючих документів на житловий будинок не оформлено (а.с. 14-17).

Відповідно до довідки виконкому Буківської сільської ради № 02-25/87 від 24.01.2019 року, позивач ОСОБА_1 здійснював догляд і здійснює догляд за дворогосподарством померлого батька ОСОБА_3 (а.с. 13).

Відповідач ОСОБА_2 відмовилась від долі в спадщині на користь позивача ОСОБА_1 (а.с. 18).

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ч. 6 ст. 259 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами (загальною площею 100 кв.м., з яких житлова 52,2 кв.м.) АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 24.05.2019 року.

ГоловуючийВ. В. Леньо