Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/3854/18
Провадження № 2/209/171/19
РІШЕННЯ

іменем України

"21" лютого 2019 р. Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Лобарчук О.О.

при секретарі: Золотих Л.М.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Кам'янське Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним, ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за законом після померлого 21.02.2013 року ОСОБА_3 на нерухоме майно у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1, житлова площа 26,2 м кв., загальна площа 46,4 м кв.

В обґрунтування свого позову вказав, що 21.02.2013 року помер його батько ОСОБА_3. Його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвали шлюб. Вони з батьком були зареєстровані та проживали в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 до його смерті. Після його смерті він продовжує бути зареєстрованим та проживає в зазначеній квартирі. Квартира за адресою: АДРЕСА_2 була подарована ОСОБА_5 та ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 на підставі договору дарування , посвідченого ОСОБА_8 державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори 07.12.1994 року, зареєстрованого в реєстрі за № 15366. Дарувальникам, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, квартира належала на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпродзержинською ГЕС 10.05.1993 року за № 14 та зареєстрованого у Дніпродзержинському БТІ за № 112-20746. Відповідно технічного паспорту, виготовленого ОКП «Дніпродзержинського БТІ» 30.10.2018 року, квартира за адресою: м.Кам'янське, вул. Кармелюка

буд. 4 кв. 4, є двокімнатною, житлова площа квартири 26,2 м кв., загальна площа - 46,4 м кв. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були батьками ОСОБА_2А, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3. ОСОБА_5 померла 14.03.2001 року. Йому відомо, що ОСОБА_6 теж помер, але офіційних відомостей про це він не має, так як бабуся з дідусем виїхали з м.Дніпродзержинська до РФ майже відразу після оформлення договору дарування квартири своєму синові, його батьку ОСОБА_3 Він на той час був малолітнім і не пам'ятає часу смерті дідуся. На момент смерті батька він був неповнолітнім і, як спадкоємець, фактично прийняв спадщину у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_3, продовжуючи проживати в ній. Крім того, він звернувся до Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори з заявою про оформлення спадщини після померлого 21.02.2013 року батька ОСОБА_3, відповідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23.03.2013 року/ № витягу 33569339/. Він є єдиним спадкоємцем, який звернувся до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав. Крім нього є ще потенційний спадкоємець після смерті батька його син, а його брат ОСОБА_2. Йому не відомо про звернення ОСОБА_2 до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого батька ОСОБА_3 Згідно письмової довідки ОСОБА_9, державного нотаріуса Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори, на день смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_4. Правовстановлюючим документом на підтвердження права власності на квартиру є договір дарування, посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, 07.12.1994 року за р.№ 1-5366, який не зареєстрований відповідно до закону в установі, яка мала право на реєстрацію права власності на час укладання договору дарування. Відповідно листа ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» № 305 від 29.06.2013 року право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 зареєстроване станом на дату останньої реєстрації 25.05.1993 року за ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності від 10.05.1993 р., виданого Дніпродзержинською ГЕС. Враховуючи зазначені обставини йому рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання щодо спадкового майна.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення рішення.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав повністю, про що вказав у заяві. Просить розглянути справу у його відсутність.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, враховуючи думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії І-КИ № 356242, виданого 15.11.1995 року Відділом РАГС виконкому Дніпровського районної Ради народних депутатів м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_3, матір'ю ОСОБА_4. (а.с.9)

21 лютого 2013 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 499893, виданого Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.(а.с.11)

Після смерті останнього відкрилася спадщина у вигляді житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_6, яка належала йому на підставі договору дарування , посвідченого ОСОБА_8 державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори 07.12.1994 року, зареєстрованого в реєстрі за № 15366. (а.с.15)

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є він - ОСОБА_1 та його брат ОСОБА_2, син померлого - ОСОБА_3 Інших спадкоємців ні за законом, ні за звітом немає.

ОСОБА_1 звернувся до Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної

контори з заявою про оформлення спадщини після померлого 21.02.2013 року батька

ОСОБА_3, відповідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від

23.03.2013 року, № витягу 33569339. (а.с.17)

Згідно письмової довідки ОСОБА_9, державного нотаріуса Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори, позивачу ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання щодо оформлення спадщини, оскільки правовстановлюючим документом на

підтвердження права власності на квартиру є договір дарування, посвідчений державним

нотаріусом Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, 07.12.1994 року за р.№ 1-5366, який не зареєстрований відповідно до закону в установі, яка мала право на реєстрацію права власності на час укладання договору дарування.(а.с.18)

Відповідно листа ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» № 305

від 29.06.2013 року право власності на квартиру за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул.

Кармелюка, буд.4 кв.4 зареєстроване станом на дату останньої реєстрації 25.05.1993 року за ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на підставі свідоцтва

про право власності від 10.05.1993р., виданого Дніпродзержинською ГЕС.(а.с.19).

Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані нормами Цивільного кодексу України.

Згідно із ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Стаття 1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу ч. 1 ст. 1268, ч. 1,5 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому задовольняє позов в повному обсязі.

У відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті при поданні позову, а решту сплаченого судового збору, враховуючи відсутність висловленого позивачем бажання стягнути з відповідача судовий збір у відповідності до ст.13, 141 ЦПК України, віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.4, 10, 81, 141, 259, 263-265 ,268, 273 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після померлого 21.02.2013 року ОСОБА_3 на нерухоме майно у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_7, житлова площа 26,2 м кв., загальна площа 46,4 м кв.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 27.11.2018 року за квитанцією № 0.0..1 тобто в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 21.02.2019 року.

Суддя Лобарчук О.О.