Справа № 199/4808/19
РІШЕННЯ

Іменем України

26.09.2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., за участю представника відповідача Червоної Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, процентів, пені та інфляційних збитків,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього боргу за договором позики в сумі 162129,06 грн. У підтвердження позовних вимог зазначив, що 11.05.2017 року між сторонами укладено Договір позики (безвідсоткової). Відповідно до п.1.1 Договору позики позикодавець передає у власність позичальникові безвідсоткову позику в сумі 140000,00 грн. а позичальник зобов`язується повернути отриману суму в строки і в порядку, зазначені в даному Договорі. Факт передачі позикодавцем зазначеної суми засвідчуються розпискою позичальника. В п. 2.3 Договору зазначено, що повернення отриманих сум здійснюється позичальником рівними частинами по 10000,00 грн. щомісяця - протягом чотирнадцяти місяців, починаючи з 11 липня 2017 року, відповідно до графіка, визначеного договором, строком до 11.08.2018 року. Відповідальність сторін визначена п. 3.1-3.4 договору, відповідно до яких: - несумлінна сторона зобов`язана відшкодовувати іншій стороні заподіяні збитки; - крім відшкодування збитків, несумлінна сторона зобов`язана сплатити іншій стороні штраф у розмірі заподіяного прямого дійсного збитку; - у випадку порушення позичальником графіку повернення отриманих сум, зазначених договором. позичальник буде зобов`язаний сплатити позикодавцю пеню з розрахунку 0,1% від вчасно неповернених сум позики.

16.08.2018 року між сторонами укладено Додаткову угоду до Договору позики, якою було змінено графік повернення отриманих сум строком до 11.08.2019 року. Також, 16.08.2018 року між сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору позики, відповідно до п.1 якої даний договір припиняється за згодою сторін, достроковим поверненням позичальником суми позики; при порушенні позичальником графіка повернення чергової частини суми позики та/або у випадку одноразового порушення позичальником графіку повернення отриманих сум, визначеного Додатковою угодою до договору позики від 16.08.2018 року. У цьому випадку позикодавець вправі вимагати дострокового повернення всієї неповерненої суми позики; з інших підстав, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до тексту розписки від 11.07.2017 року та 11.08.2017 року позивач отримав від відповідача часткове повернення позики за Договором у розмірі 20000,00 грн. , будь-яких інших коштів позивач від відповідача не отримував. Враховуючи факт укладення Договору позики між позивачем та відповідачем, факт передачі позики позивачем відповідачу та суму поверненої частини позики, відповідач зобов`язаний повернути позивачу 120000,00 грн.

Позивач зазначає, що враховуючи, що договір позики є процентним, адже його розмір перевищує п`ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності жодної із сторін, позивач має право на одержання від відповідача процентів від суми позики на рівні облікової ставки НБУ в розмірі 2426,30 грн.

Керуючись п. 3.3 Договору позики у випадку порушення позичальником графіка повернення отриманих сум, зазначених у п. 2.3 даного Договору позичальник буде зобов`язаний сплатити позикодавцю пеню з розрахунку 0,1% від вчасно неповернених сум позики. Отже розмір пені становить 29520,00 грн., а витрати від інфляції становить 10182,76 грн.

У судове засідання позивач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заявлені вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, про що надав суду відповідну заяву.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнавав частково, а саме в частині основного боргу. В частині стягнення відсотків, пені просила суд відмовити.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 травня 2017 року, між сторонами був укладений договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав позику в сумі 140000,00 грн. У п. 2.3 Договору зазначено, що повернення отриманих сум здійснюється позичальником рівними частинами по 10000,00 грн. щомісяця - протягом чотирнадцяти місяців, починаючи з 11 липня 2017 року відповідно до графіка, визначеного договором, строком до 11.08.2018 року.

16.08.2018 року між сторонами укладено Додаткову угоду до Договору позики, якою було змінено графік повернення отриманих сум строком до 11.08.2019 року. Також, 16.08.2018 року між сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору позики, відповідно до п.1 якої даний договір припиняється за згодою сторін, достроковим поверненням позичальником суми позики; при порушенні позичальником графіка повернення чергової частини суми позики та/або у випадку одноразового порушення позичальником графіку повернення отриманих сум, визначеного Додатковою угодою до договору позики від 16.08.2018 року.

Відповідно до розписок від 11.07.2017 року та 11.08.2017 року позивач отримав від відповідача часткове повернення позики за Договором у розмірі 20000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Зобов`язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК).

Як передбачено ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно правової позиції, викладеній в рішенні Верховного Суду України від 18.09.2013 року по справі № 6-63цс13 у спорі про стягнення боргу за договором позики, - розписка, за своєю суттю є документом, який підтверджує укладення договору позики, а також засвідчує отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Враховуючи факт укладення Договору позики між позивачем та відповідачем, факт передачі позивачу частини позики, з відповідача підлягає стягненню суму позики в розмірі 120000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Оскільки укладеним між сторонами договором визначено, що позика є саме безвідсоткова, вимоги позивача щодо стягнення відсотків є безпідставними.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за прострочення зобов`язання задоволенню не підлягають, оскільки згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Неустойка у вигляді пені сплачується за несвоєчасне повернення речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, позивач має право на отримання лише 3% річних та інфляційних збитків у разі несвоєчасного повернення позики грошових коштів.

Щодо вимог позивача про стягнення інфляційних збитків , то позивачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів інфляційних процесів в державі, а також відповідного розрахунку вказаних збитків.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1200,00грн.

Керуючись ст.ст. 12,81,133,144,263-265,274-279 ЦПК України, ст.ст. 625,1046-1049 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, процентів, пені та інфляційних збитків,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики від 11 травня 2017 року в розмірі 120000,00 грн., а також судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 1200,00 грн., а всього 121200 (сто двадцять одну тисячу двісті) гривень 00 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Суддя: