Справа № 682/3234/18
Провадження № 2/682/186/2019
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
28 березня 2019 року
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої - судді Маршал І.М.,
секретаря Мелашенко О.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута цивільну справу за позовом приватного підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі- продажу товарів в кредит, -
Приватний підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором купівлі - продажу товарів в кредит, процентів за користування чужими грошовими коштами, трьох відсотків річних, інфляційних втрат та неустойки. В обґрунтування позиву вказував, що 16.01.2016 між ним та відповідачем було укладено договір купівлі- продажу товарів в кредит відповідно до умов якого відповідачу було передано товар, а саме, ноутбук "ASER E1-531 B 812 G50", вартістю 4562,00 грн. Позивач вказує, що відповідно до умов договору відповідачка зобов`язувалась сплачувати вартість товару щомісячно до 16 числа, але не пізніше ніж до 16.07.2016 року в розмірі не менше ніж 830 грн. та плату за користування чужими грошовими коштами в розмірі 2,5 % в місяць від суми залишку основного боргу за попередній місяць. Однак, відповідачка ухилялась від виконання своїх зобов`язань і сплатила позивачу за вказаним договором лише кошти в сумі 1650 грн. в зв`язку з чим позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.
Позивач подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи й його відсутність.
Відповідачка за викликом до суду не з`явилась.
У відповідності до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Згідно ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи.
Так, згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язання припиняється з підстав передбачених ст.ст. 599, 600, 604609 ЦК України.
Відповідно до ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.
За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ст. 536 ЦК України).
Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання ( ст. 549 ЦК України ).
Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 547 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно ст. 610 порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 ЦК України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Частиною третьою статті 692 ЦК України фактично конкретизовано передбачений статтею 536 цього Кодексу обов`язок боржника сплачувати встановлений договором або законом розмір процентів за користування чужими грошовими коштами та передбачене статтею 625 ЦК України право кредитора вимагати від боржника сплати 3% річних за весь час прострочення, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом об`єктивно встановлено, що 16.01.2016 року між сторонами було укладено договір купівлі- продажу товарів в кредит відповідно до умов якого відповідачу було передано товар, а саме, ноутбук "ASER E1-531 B 812 G50", вартістю 4562,00 грн. вартість якого відповідачка зобов`язувалась сплачувати щомісячно до 16 числа в розмірі не менше ніж 830 грн. на місяць, але не пізніше ніж до 16.07.2016 року з додатковою платою за користування чужими грошовими коштами в розмірі 2,5 % в місяць від суми залишку основного боргу за попередній місяць. Однак, відповідачка ухилялась від виконання свого зобов`язання та належним чином і в належні строки його не виконала, сплатила позивачу за договором лише кошти в сумі 1650 грн., які слід врахувати в погашення суми простроченого боргу вартості товару. Несвоєчасність та неналежність виконання відповідачем свого зобов`язання є підставою для стягнення з нього на користь позивача неустойки (штрафу) в розмірі 1% від суми основного боргу наявного на останній день строку у який відповідачем мав бути проведений черговий платіж та стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми основного боргу наявного на останній день строку у який відповідачем мав бути проведений черговий платіж (п. 4.2. Договору).
Отже, відсутність реального виконання відповідачем свого зобов`язання свідчить про наявність між сторонами договірних правовідносин, які не позбавляють кредитора права на отримання від боржника процентів відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими коштами, 3% річних та інфляційних втрат за час невиконання грошового зобов`язання, а тому при вирішенні даного спору є підстави для застосування до відповідача положень ст. 536 та ч. 2 статті 625 ЦК України.
В розумінні правових норм чинного цивільного законодавства, а зокрема ст.ст. 536, 625 ЦК України, проценти за користування чужими коштами та інфляційні втрати за час прострочення виконання зобов`язання виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому вони повинні нараховуватись на суму основного боргу.
Детальні роз`яснення для розрахунку інфляційних викладені у Листі Верховного суду України № 62-97р від 03.04.1997 «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ».
З підстав викладеного обґрунтованими будуть наступні розрахунки.
Розрахунок індексу інфляції на суму боргу за
період з лютого 2016 року по жовтень 2018 року:
Місяць року за період розрахунку Індекс інфляції, %
лютий місяць 2016 99.6
березень місяць 2016 101.0
квітень місяць 2016 103.5
травень місяць 2016 100.1
червень місяць 2016 99.8
липень місяць 2016 99.9
серпень місяць 2016 99.7
вересень місяць 2016 101.8
жовтень місяць 2016 102.8
листопад місяць 2016 101.8
грудень місяць 2016 100.9
січень місяць 2017 101.1
лютий місяць 2017 101.0
березень місяць 2017 101.8
квітень місяць 2017 100.9
травень місяць 2017 101.3
червень місяць 2017 101.6
липень місяць 2017 100.2
серпень місяць 2017 99.9
вересень місяць 2017 102.0
жовтень місяць 2017 101.2
листопад місяць 2017 100.9
грудень місяць 2017 101.0
січень місяць 2018 101.5
лютий місяць 2018 100.9
березень місяць 2018 101.1
квітень місяць 2018 100.8
травень місяць 2018 100.0
червень місяць 2018 100.0
липень місяць 2018 99.3
серпень місяць 2018 100.0
вересень місяць 2018 101.9
жовтень місяць 2018 101.7
= 135,95% (відсоток інфляції за період з 16.02.2016 року по 18.10.2018 року добутий шляхом перемноження між собою індексів інфляції за вказаний період).
2912 грн. (сума простроченого боргу вартості товару) х 135,95% (відсоток інфляції за період з 16.02.2016 року по 18.10.2018) 2912 = 1046,86 грн. (сума інфляційних втрат за період з 16.02.2016 року по 18.10.2018);
Зважаючи на те, що відповідно до вказаного розрахунку сума інфляційних втрат за відповідний період є меньшою, а ніж та, яку позивач просить стягнути з відповідача за змістом позовних вимог заяви, суд дійшов висновку про задоволення цієї вимоги частково в сумі 1046,86 грн.
Розрахунок 3% річних:
975 (кількість днів прострочення виконання зобов`язання за період з 16.02.2016 року по 18.10.2018 року).
3% х 2912 (сума простроченого боргу вартості товару) х 975 (кількість днів прострочення виконання зобов`язання за період з 16.02.2016 року по 18.10.2018) / 365 (кількість днів у році) = 233 грн. (3% річних від суми боргу за період з 16.02.2016 року по 18.10.2018);
Зважаючи на те, що відповідно до вказаного розрахунку сума 3% річних за відповідний період є меньшою, а ніж та, яку позивач просить стягнути з відповідача за змістом позовних вимог заяви, суд дійшов висновку про задоволення цієї вимоги частково в сумі 233 грн.
Розрахунок розміру процентів за користування чужими грошовими коштами відповідно до ст. 536 ЦК України за наступною формулою:
- 2912 грн. (сума простроченого боргу вартості товару) х 2,5% (розмір відстоків за місяць від суми боргу обумовлених договором) х 33 ( кількість прострочених місяців за період з 16.02.2016 року по 18.10.2018 року) = 2402,40 грн. (розмір відсотків у гривнях за користування чужими коштами за відповідний платіжний період).
Зважаючи на те, що відповідно до вказаного розрахунку сума відсотків в гривнях за користування чужими грошовими коштами за відповідний період є меньшою, а ніж та, яку позивач просить стягнути з відповідача за змістом позовних вимог заяви, суд дійшов висновку про задоволення цієї вимоги частково в сумі 2402,40грн.
Період розрахунку / Ставка НБУ, % / Кількість днів у періоді / Пеня, грн.
16.02.2016 - 02.03.2016 22 16 56.17 грн.
03.03.2016 - 21.04.2016 22 50 175.52 грн.
22.04.2016 - 26.05.2016 19 35 106.11 грн.
27.05.2016 - 23.06.2016 18 28 80.42 грн.
24.06.2016 - 28.07.2016 16.5 35 92.15 грн.
29.07.2016 - 15.09.2016 15.5 49 121.19 грн.
16.09.2016 - 27.10.2016 15 42 100.52 грн.
28.10.2016 - 07.12.2016 14 41 91.59 грн.
08.12.2016 - 25.01.2017 14 49 109.46 грн.
26.01.2017 - 01.03.2017 14 35 78.19 грн.
02.03.2017 - 13.04.2017 14 43 96.06 грн.
14.04.2017 - 25.05.2017 13 42 87.12 грн.
26.05.2017 - 06.07.2017 12.5 42 83.77 грн.
07.07.2017 - 02.08.2017 12.5 27 53.85 грн.
03.08.2017 - 26.10.2017 12.5 85 169.53 грн.
27.10.2017 - 14.12.2017 13.5 49 105.55 грн.
15.12.2017 - 25.01.2018 14.5 42 97.17 грн.
26.01.2018 - 01.03.2018 16 35 89.35 грн.
02.03.2018 - 11.04.2018 17 41 111.21 грн.
12.04.2018 - 12.07.2018 17 92 249.55 грн.
13.07.2018 - 06.09.2018 17.5 56 156.37 грн.
07.09.2018 - 18.10.2018 18 41 117.76 грн.
Всього пені = 2428,61 грн. (розраховано за формулою: сума боргу х % подвійної
облікової ставки НБУ : 100% : 365 днів х кількість днів у періоді).
Зважаючи на те, що відповідно до вказаного розрахунку сума пені в гривнях за відповідний період є меньшою, а ніж та, яку позивач просить стягнути з відповідача за змістом позовних вимог заяви, суд дійшов висновку про задоволення цієї вимоги частково в сумі 2428,61грн.
2912 грн. (сума простроченого боргу вартості товару) х 1% (розмір штрафу у відстоках за місяць від суми боргу обумовлений договором) х 33 (кількість прострочених місяців за період з 16.02.2016 року по 18.10.2018 року) = 960,96 грн. (розмір штрафу у гривнях за період прострочення).
Зважаючи на те, що відповідно до вказаного розрахунку сума штрафу в гривнях за відповідний період є меньшою, а ніж та, яку позивач просить стягнути з відповідача за змістом позовних вимог заяви, суд дійшов висновку про задоволення цієї вимоги частково в сумі 960,96грн.
Здійсивши системний аналіз правових норм, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази по справі та здійснивши відповідні розрахунки суд дійшов висновку про задоволення позову частково.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 141, 259, 264, 265, 280 ЦПК України, ст.ст. 22, 509, 526, 536, 546-549, 599, 600, 604-609, 610-612, 625, 692, 694 ЦК України, суд, -
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором купівлі-продажу товарів у кредит в сумі 2912 грн., 1046,86 грн. збитків заподіяних інфляцією, 233 грн. 3 % річних, 2402,40грн. відсотківза користування чужими грошовими коштами, 2428,61 грн. - пені, 960,96 грн. - штрафу, а всього 7071,83 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 704,80 грн.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Маршал І. М.