Дата документу 27.05.2019 Справа № 320/915/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 320/915/19
Провадження № 22-ц/807/2216/19 Головуючий у 1 інстанції: Фомін В.А.
У Х В А Л А

27 травня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі судді-доповідача Дашковської А.В. при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 квітня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 , який не приймав участь у розгляді справи, подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування права на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначив, що ним та ОСОБА_3 01 листопада 2018 року уклали договір позики, відповідно до якого відповідач отримав від нього 5000 дол. США строком до 01 травня 2019 року. При вирішенні справи судом не було встановлено загальний обсяг спільного майна сторін.

Апеляційна скарга підслгає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Реалізація цього права здійснюється в порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом цієї статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається в несприятливих для них наслідках.

Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків останньої, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або містити судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права та обов`язки цієї особи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 остаточно заявлені наступні позовні вимоги:

1) визнати за нею право власності на автомобіль марки Toyota Fortuner, 2007 року виписку, державний номер НОМЕР_1 ;

2) зобов`язати її сплатити ОСОБА_3 вартість 1/2 частини вказаного, яка складає 126 815 грн. 50 коп.;

3) стягнути з ОСОБА_3 на її користь 15 000 дол. США, що еквівалентно 400 441 грн. 47 коп. (1/2 частини суми, отриманої від ОСОБА_4 ).

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 квітня 2019 року вказані вимоги ОСОБА_2 задоволені.

За приписами ч.ч. 1,2 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Згідно з ч. 1 ст. 71 СК України якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, у відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України справа розглянута в межах позовних вимог ОСОБА_2 , з тексту оскаржуваного рішення суду не вбачається, що суд першої інстанції вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 щодо наданої ним 01 листопада 2018 року позики ОСОБА_3

Таким чином, викладені ОСОБА_1 обставини, на які він посилається в апеляційній скарзі, не свідчать про наявність в нього права на апеляційне оскарження рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Згідно роз`яснень, що містяться у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду справ в апеляційному порядку", при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 (352) ЦПК права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов`язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 (357) ЦПК постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги.

З огляду на зазначене, апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 квітня 2019 року не може бути прийнята та підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 352, 357 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийняття та повернути ОСОБА_1 апеляційну скарги на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: А.В. Дашковська