УХВАЛА

20 травня 2019 року

м. Київ

справа № 464/626/18

провадження № 61-7468ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 11 вересня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики удаваним та стягнення коштів,

встановив:

04 квітня 2019 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 надіслав до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 11 вересня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року у вищевказаній справі із пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

Заявник зазначав, що на судовому засіданні при ухваленні постанови апеляційного суду присутнім не був, оскільки його представник хворів. Просив поновити йому строк на касаційне оскарження, з огляду на те, що копію постанови апеляційного суду отримав 20 лютого 2019 року, проте перебував на лікуванні. Долучив виписку про те, що із 06 березня 2019 року по 04 квітня 2019 року перебував на амбулаторному лікуванні.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2019 року наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження визнані неповажними, касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із обґрунтуванням поважності причин його пропуску та наданням належних доказів на підтвердження цього, а також сплати судового збору.

На виконання вимог вищевказаної ухвали суду касаційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла квитанція про сплату судового збору у необхідному розмірі і клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. Заявник повторно як на поважність причин пропуску строку посилається на перебування на лікарняному.

Наведені ОСОБА_1 у касаційній скарзі та клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження підстави для поновлення строку на касаційне оскарження суд не може визнати поважними, оскільки виписка, долучена заявником, свідчить про те, що він у період часу із 06 березня 2019 року по 04 квітня 2019 року періодично відвідував лікаря. ОСОБА_1 не обґрунтовано та не надано доказів того, що перебування на амбулаторному лікуванні перешкоджало йому подати касаційну скаргу у передбачений законом строк.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з такого.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

На виконання вимог ухвали касаційного цивільного суду від 15 квітня 2019 року заявником не наведено причин, які свідчили б про існування об`єктивних перешкод для своєчасного подання касаційної скарги на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 11 вересня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року.

Виходячи з викладеного, наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень суд вважає неповажними.

Вирішуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження, судом враховано, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Оскільки заявником не наведено істотних причин пропуску строку на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень, які могли б свідчити про наявність непереборних обставин, за яких заявник не подав касаційну скаргу у встановлений законом строк, суд не вбачає підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 11 вересня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики удаваним та стягнення коштів відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель