ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/6253/16-ц Номер провадження 22-ц/814/2627/19Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж. О. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Панченко О.О.

за участю секретаря судового засідання Ачкасової О.Н.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 лютого 2019 року (час ухвалення судового рішення і дата складення повного тексту судового рішення не зазначені) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

в с т а н о в и в :

В провадженні Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області перебуває цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

14.11.2018 року на адресу суду надійшла заява представника АТ «Банк «Фінанси та Кредит», у якій повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним догoвором № 27/AV15-09-07 від 06.09.2007 року, укладеним між банком та ОСОБА_1 , новому кредитору ТОВ «Вердикт капітал».

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 лютого 2019 року замінено позивача по справі Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» на ТОВ «Вердикт капітал».

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права, просить ухвалу районного суду скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви щодо заміни сторони у справі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що з договору про відступлення права вимоги, укладеного між позивачем та ТОВ «Вердикт капітал», не вбачається чи набуло ТОВ «Вердикт капітал» права такої вимоги на момент подачі заяви АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Окрім того, в апеляційній скарзі стверджується про те, що судове рішення ухвалене без належного повідомлення відповідача по справі.

Відзив на апеляційну скаргу станом на час розгляду справи до апеляційного суду не надходив.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що у серпні 2016 року ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №27/AV15-09-07 від 06.09.2007 року.

У лютому 2019 року Банк подав до суду заяву, якою повідомив про те, що право вимоги за кредитним догoвором № 27/AV15-09-07 від 06.09.2007 року, укладеним між Банком та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Вердикт капітал» згідно договору про відступлення права вимоги від 03.10.2018 року, укладеним між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та ТОВ «Вердикт капітал».

Задовольняючи заяву про заміну сторони у справі, суд першої інстанції керувався положеннями ч.1 ст. 55 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду та зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що згідно п.2 договору про відступлення права вимоги від 03.10.2018 року право вимоги набувається ТОВ «Вердикт капітал» лише після повної оплати ціни договору. Проте, в матеріалах справи відсутні докази такої оплати.

Вказані доводи не заслуговують на увагу суду та спростовуються матеріалами справи, а саме з п.4.1 наданої копії договору про відступлення права вимоги за договорами застави від 3.10.2018 року, укладеного між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та ТОВ «Вердикт капітал» вбачається, що вартість відступлення прав вимоги за договорами застави сплачена Новим Заставодержателем (ТОВ «Вердикт капітал») в межах оплати вартості відступлення прав вимоги за основними зобов`язаннями (Кредитними договорами), права вимоги по яким відступлені Банком (ПАТ «Банк Фінанси та Кредит») Новому Заставодержателю відповідно до Договору про відступлення прав вимоги від 03.10.2018 року та входить до суми 851 000 грн., сплаченої Новим Заставодержателем Банку , відповідно до Договору про відступлення прав вимоги від 03.10.2018 року та протоколу електронних торгів № UA-EA-2018-08-28-000031- b від 18.09.2018 року.

Зазначений договір посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

Отже, наведене спростовує доводи апелянта щодо недоведеності набуття ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитним договором № 27/AV15-09-07 від 06.09.2007 року.

Щодо неповідомлення відповідача про судове засідання, яке відбулося 14 лютого 2019 року, апеляційний суд зауважує, що відповідач ОСОБА_1 , достеменно знаючи про розгляд справи у суді щонайменше з грудня 2016 року, жодного разу не отримувала ні повісток, ні інших документів від суду - усі відправлення поверталися не врученими у зв`язку зі спливом строку зберігання поштового відправлення, за виключенням двох випадків - у березні і квітні 2017 року. Відповідач регулярно змінювала своїх представників, які також регулярно, знаючи про призначене судове засідання, не з`являлися до суду або ж подавали заяви про відкладення судового засідання (а.с.54-57, 60-68, 74-108, 114, 123 - 126, 132, 135, 162 - 165, 176-177, 181-182, 185, 199, 200).

Наведене свідчить, що за умови добросовісного ставлення до своїх процесуальних обов`язків відповідач мала можливість бути вчасно обізнаною про судове засідання (час і дату його проведення).

Повернення судової повістки неврученою у зв`язку із спливом строку зберігання поштового відправлення не є належним повідомленням сторони про дату судового засідання у розумінні положень ст.130 ЦПК України, проте з урахуванням наведених вище обставин апеляційний суд не вбачає підстав для скасування правильного по суті судового рішення.

Окрім того, оскаржуване судове рішення не змінює предмет спору і процесуальний статус відповідача по справі, не позбавляє його можливості заперечувати проти позову у тому числі з підстав відсутності у нового кредитора права вимоги за кредитним договором № 27/AV15-09-07 від 06.09.2007 року.

Отже, ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, передбачених законом підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.367, ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 02.10.2019 року.

Головуючий суддя : О.А. Лобов

Судді: А.І. Дорош

О.О. Панченко