КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/5990/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 355/1650/18

23 травня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Борисової О.В.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 25 лютого 2019 року, ухвалене під головуванням судді Литвиненко О.Л., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Баришівської селищної ради Київської області про стягнення заробітної плати та за зустрічним позовом Баришівської селищної ради Київської області до ОСОБА_2 , Територіальної Баришівської селищної виборчої комісії Київської області про визнання недійсним та скасування договору про відступлення права вимоги,-

в с т а н о в и в:

12 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Баришівського районного суду Київської області з позовом до Баришівської селищної ради Київської області про стягнення заробітної плати.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що в період з 15.10.2015 року по 31.11.2018 року він перебував у трудових відносинах на постійній основі з Територіальною Баришівською селищною виборчою комісією, фінансування якої здійснюється з бюджету Баришівської селищної ради Київської області.

За період роботи у Територіальній Баришевській селищній виборчій комісії йому не виплачувалась заробітна плата сума якої становить 240 000 гривень, в тому числі 42% податків та зборів.

З огляду на наведене просив суд стягнути з Баришівської селищної ради на його користь заборгованість із невиплаченої заробітної плати у сумі 240 000 гривень, в тому числі 42% податків і зборів.

У подальшому ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги та просив стягнути з Баришівської селищної ради на його користь заробітну плату в розмірі 4 173 грн. за місяць за весь період прострочки виплати по дату фактичного розрахунку, а саме - 166 920 грн.

12 грудня 2018 року Баришівська селищна рада Київської області подала до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 , територіальної Баришівської селищної виборчої комісії Київської області про визнання недійсним та скасування договору про відступлення права вимоги.

Зустрічні позовні вимоги мотивувала тим, що 15.10.2015 року ОСОБА_1 був призначений на посаду голови Територіальної Баришівської селищної виборчої комісії. 11.11.2018 року ОСОБА_1 звільнений з посади у зв`язку з закінченням повноважень Територіальної Баришівської селищної виборчої комісії.

09.11.2018 року між Територіальною Баришівською селищною виборчою комісією в особі голови ОСОБА_2 ( первісний кредитор) та ОСОБА_1 ( новий кредитор) було укладено договір відступлення прав вимоги № 1, за яким первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги до Баришівської селищної ради , яка за рахунок коштів місцевого бюджету зобов`язана забезпечувати діяльність первісного кредитора у період поза виборчим процесом. 12.11.2018 року ОСОБА_1 надано повідомлення про відступлення права вимоги за договором № 1 від 09.11.2018 року.

Вважає, що вказаний договір не відповідає вимогам закону, оскільки Голова ТВК при укладанні двостороннього договору фактично уклав правочин, який є одностороннім, так як з обох сторін підписала договір одна й та ж сама особа ОСОБА_1 Крім того, відносини між Баришівською селищною радою та ОСОБА_1 засновані на трудовому законодавстві, тому вони не можуть буди врегульовані нормами інституту цивільного права, а отже і не може відбуватись заміна кредитора у трудовому зобов»язанні, яке виникло на підставі КЗпП України, а не на підставі норм ЦК України.

Посилаючись на наведене, просила суд визнати недійсним та скасувати договір № 1 від 09 листопада 2018 року про відступлення права вимоги, який укладений між Територіальною Баришівською селищною виборчою комісією в особі голови ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 25 лютого 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Баришівської селищної ради Київської області про стягнення заробітної плати відмовлено.

Зустрічний позов Баришівської селищної ради Київської області задоволено. Визнано недійсним та скасовано договір № 1 від 09 листопада 2018 року про відступлення права вимоги, який укладений між Територіальною Баришівською селищною виборчою комісією в особі голови ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з таким рішення суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Баришівського районного суду Київської області від 25 лютого 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову - відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що він не вчиняв правочин від імені територіальної Баришівської селищної виборчої комісії, а лише підписав договір про відступлення права вимоги, який уклала територіальна Баришівська селищна виборча комісія. Тобто він не діяв в якості представника Баришівської селищної виборчої комісії, тому укладення даного договору не суперечить частині 3 статті 238 ЦК України.

Посилаючись на те, що його трудові права не були захищені оскаржуваним рішенням суду, просить задовольнити його позовні вимоги про стягнення заробітної плати.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Пилипко Анатолій Георгійович повністю підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, в задоволенні апеляційної скарги Баришівської селищної ради Київської області просив відмовити.

Представник Баришівської селищної ради Київської області адвокат Каліщук Євгеній Володимирович підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 заперечував.

Територіальна Баришівська селищна виборча комісія Київської області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, про день та час слухання справи судом повідомлялась у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомила, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у відсутності її представника.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 15.10.2015 року по 11.11.2018 року ОСОБА_1 був головою Територіальної Баришівської селищної виборчої комісії.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 посилався на те, що він перебував на постійній основі у трудових відносинах з Територіальною Баришівською селищною виборчою комісією, проте за період роботи йому не виплачувалась заробітна плата, тому на підставі статей 115, 116 КЗпП України просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Баришівської селищної ради Київської області про стягнення заробітної плати, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Територіальною Баришівською селищною виборчою комісією, а з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі звернувся до неналежного відповідача Баришівської селищної ради Київської області, а тому його позовні вимоги є необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про місцеві вибори» виборчий процес включає етап утворення (у разі необхідності), формування складу територіальних виборчих комісій, утворення дільничних виборчих комісій.

Згідно п.3 ч.1 ст.12 наведеного Закону суб`єктами виборчого процесу є виборчі комісії сформовані (утворені) відповідно до цього Закону або інших законів України, які уповноважені забезпечити організацію та проведення відповідних місцевих виборів.

Систему виборчих комісій, що здійснюють підготовку та проведення місцевих виборів, згідно ч.1 ст. 19 Закону становлять:

1) Центральна виборча комісія, яка є виборчою комісією вищого рівня для всіх виборчих комісій з усіх місцевих виборів;

2) територіальні виборчі комісії, до складу яких віднесено, зокрема, селищні, сільські виборчі комісії.

Згідно ч.3 та ч.5 ст. 20 цього Закону, територіальна виборча комісія є постійно діючим колегіальним органом, що в межах своїх повноважень забезпечує організацію та проведення місцевих виборів та за своїм статусом є юридичною особою.

Фінансування постійно діючої територіальної виборчої комісії на здійснення її повноважень поза виборчим процесом, здійснюється відповідно до ч.25 ст. 27 Закону України «Про місцеві вибори» за рахунок коштів відповідного місцевого бюджету.

Крім того, згідно з нормами ч.3,9,10,12,16 ст. 28 Закону України «Про місцеві вибори» за рішенням виборчої комісії голова, заступник голови, секретар або в разі їх відмови інші члени територіальної виборчої комісії (загальною кількістю не більше трьох осіб), дільничної виборчої комісії (загальною кількістю не більше двох осіб) протягом виборчого процесу можуть виконувати свої повноваження у виборчій комісії на платній основі на підставі цивільно-правового договору між ними і виборчою комісією. Зазначені особи на цей період увільняються від виконання виробничих або службових обов`язків за основним місцем роботи зі збереженням стажу роботи.

Робота члена територіальної, дільничної виборчої комісії, який виконує свої повноваження у виборчій комісії на платній основі відповідно до частини третьої цієї статті, оплачується в розмірі та порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів бюджету Автономної Республіки Крим, відповідного місцевого бюджету, отриманих як цільова субвенція з Державного бюджету України, а у передбачених цим Законом випадках - за рахунок коштів відповідного місцевого бюджету.

Розмір оплати праці членів виборчих комісій визначається Кабінетом Міністрів України. Для членів виборчих комісій, увільнених від виконання виробничих або службових обов`язків за основним місцем роботи, розмір оплати праці не може бути нижчим від середньої заробітної плати за основним місцем роботи але не вище розміру заробітної плати відповідного сільського, селищного, міського голови або голови відповідної ради. Розмір оплати праці члена виборчої комісії, який є пенсіонером або особою, яка тимчасово не працює, не може бути нижчим від розміру мінімальної заробітної плати, встановленого на момент її нарахування.

Робота членів виборчих комісій (у тому числі пенсіонерів та осіб, які тимчасово не працюють) у день виборів та у дні встановлення підсумків голосування і результатів виборів оплачується у розмірі та порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.

У період поза виборчим процесом забезпечення діяльності територіальної виборчої комісії щодо виконання її повноважень здійснюється за рахунок коштів відповідного місцевого бюджету.

Джерела фінансування, механізм перерахування коштів територіальним виборчим комісіям для підготовки і проведення виборів депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, міських, районних у містах, сільських, селищних рад, сільських, селищних, міських голів та старост села, селища (далі - місцеві вибори), а також повернення територіальними виборчими комісіями невикористаних коштів, відшкодування кредиторської заборгованості територіальних виборчих комісій за умови незавершеного фінансування зазначених виборів визначаються Порядком фінансування виборчих комісій під час підготовки і проведення місцевих виборів, затвердженим постановою КМУ від 14 вересня 2015 року № 700 .

Відповідно до п. 2 вказаного Порядку, витрати на підготовку і проведення чергових виборів депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, міських, районних у містах, сільських, селищних рад (далі - депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, місцевих рад), сільських, селищних, міських голів та старост сіл, селищ, позачергових і перших виборів депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, додаткових виборів депутатів сільських, селищних рад здійснюються: територіальними виборчими комісіями - за рахунок коштів відповідного місцевого бюджету, отриманих як цільова субвенція з державного бюджету (далі - субвенція).

Згідно п. 17 Порядку, забезпечення діяльності територіальної виборчої комісії щодо виконання її повноважень у період після закінчення виборчого процесу здійснюється за рахунок місцевого бюджету.

Механізм оплати праці членів територіальних і дільничних комісій з виборів депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, міських, районних у містах, сільських, селищних рад, сільських, селищних, міських голів та старост (далі - члени виборчих комісій), а також нарахування та виплати членам виборчих комісій одноразової грошової винагороди визначається Порядком

оплати праці членів територіальних і дільничних виборчих комісій з місцевих виборів, нарахування та виплати одноразової грошової винагороди, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2015 р. № 687.

Відповідно до умов п.3 зазначеного Порядку, за рахунок фонду оплати праці, передбаченого єдиним кошторисом видатків на підготовку та проведення виборів депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, міських, районних у містах, сільських, селищних рад, сільських, селищних, міських голів та старост (далі - місцеві вибори) територіальної виборчої комісії, здійснюються такі виплати: оплата праці голови, заступника голови, секретаря або інших членів виборчої комісії, які виконують свої повноваження на платній основі; оплата праці членів виборчих комісій за роботу в день місцевих виборів, дні встановлення підсумків голосування та результатів місцевих виборів; одноразова грошова винагорода членам виборчих комісій у межах загальної економії фонду оплати праці.

Згідно п.9 даного Порядку, за рішенням виборчої комісії голова, заступник голови, секретар, а в разі їх відмови - інші члени територіальної виборчої комісії (загальною кількістю не більше ніж три особи), дільничної виборчої комісії (загальною кількістю не більше ніж дві особи) протягом виборчого процесу можуть виконувати свої повноваження у виборчій комісії на платній основі на підставі цивільно-правового договору, укладеного між ними та виборчою комісією, за формою згідно з додатком 2

Пункт 12 Порядку визначає, що розмір оплати праці члена виборчої комісії, який є пенсіонером або особою, яка тимчасово не працює, не може бути нижчим від розміру мінімальної заробітної плати, встановленого на дату її нарахування.

Підставою для укладення цивільно-правового договору є рішення виборчої комісії про виконання членами виборчої комісії повноважень на платній основі ( пункт 14 Порядку).

Отже обов`язок з виплати заробітної плати членам територіальної виборчої комісії, а також внесення до їх трудових книжок, за наявності для цього підстав, відповідних записів, покладається Законом і прийнятими на його виконання підзаконними нормативно-правовими актами на саму комісію, яка є юридичною особою публічного права, оскільки утворюється і припиняється відповідно до спеціального закону, а не в загальному порядку, передбаченому Цивільним кодексом України.

Доказом виникнення у позивача відносин саме з Територіальною Баришівською селищною виборчою комісією є оформлена саме виборчою комісією трудова книжка ОСОБА_2 . (а.с.4)

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що позивач, відповідно до вимог Закону України " Про місцеві вибори" в період з 15.10.2015 року по 11.11.2018 року виконував обов`язки голови Територіальної Баришівської селищної виборчої комісії і оплата його праці в період між виборами повинна здійснюватись Територіальною Баришівською селищною виборчою комісією за рахунок коштів місцевого бюджету.

Між тим, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення його заробітної плати, як голови Територіальної Баришівської селищної виборчої комісії з Баришівської селищної ради, на яку Законом не покладено повноважень по оплаті праці членів територіальної виборчої комісії, а покладено обов`язок фінансування постійно діючої територіальної виборчої комісії на здійснення її повноважень поза виборчим процесом відповідно до вимог ч.25 ст. 27 Закону України «Про місцеві вибори».

З огляду на приписи ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Протягом розгляду справи клопотання про заміну неналежного відповідача належним чи про залучення співвідповідача ОСОБА_1 не заявлялося.

З урахуванням зазначеного та враховуючи, що позов ОСОБА_2 пред`явлено до неналежного відповідача, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 до Баришівської селищної ради про стягнення заробітної плати .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що його трудові права не були захищені оскаржуваним рішенням суду, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки позивачем пред`явлено позов до неналежного відповідача, й відмова суду з цих підстав не позбавляє ОСОБА_2 права на пред`явлення позову до належного відповідача.

Також з матеріалів справи вбачається, що 09.11.2018 року між Територіальною Баришівською селищною виборчою комісією в особі голови ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , згідно ст. 512-519 ЦК України укладено договір про відступлення права вимоги №1 за умовами якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор повністю приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові на підставі ст. 28 Закону України «Про місцеві вибори» і стає кредитором Баришівської селищної ради, яка за рахунок коштів місцевого бюджету зобов`язана забезпечувати діяльність первісного кредитора у період поза виборчим процесом. За цим договором новий кредитор повністю одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника належного виконання зобов»язань у сумі 240000 гривень по виплаті заробітній платі ОСОБА_2 в тому числі 42% податків і зборів.

Звертаючись до суду із зустрічними позовними вимогами про визнання скасування зазначеного вище договору відступлення права вимоги, Баришівська селищна рада Київської області посилалась на те, що вказаний договір не відповідає вимогам закону, оскільки від обох сторін підписувала договір одна й та ж сама особа- ОСОБА_1 . Крім того, відносини між Баришівською селищною радою та ОСОБА_1 засновані на трудовому законодавстві, тому не може відбуватись заміна кредитора у трудовому зобов»язанні.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги Баришівської селищної ради Київської області про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вказаний договір укладений з порушенням вимог ст.ст. 215, 203,238 ЦК України.

У свою чергу, стаття 215 ЦК України визначає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч. 3, 4, 5 ст. 203 ЦК України, при вчиненні правочину волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Укладаючи та підписуючи оспорюваний договір про відступлення права вимоги №1 від 09.11.2018 року ОСОБА_1 діяв з одного боку як голова територіальної Баришівської селищної виборчої комісії («Первісний кредитор»), а з іншого- як фізична особа («Новий кредитор») та за умовами вказаного договору відступив собі право вимоги від боржника належного виконання зобов`язань по виплаті заробітної плати у сумі 240 000 гривень, в тому числі 42% податків і зборів.

Відповідно ч. 3 ст. 238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Діючи як голова територіальної Баришівської селищної виборчої комісії ОСОБА_1 здійснював фактично самопредставництво юридичної особи.

З наведених підстав колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що оспорюваний договір не суперечить вимогам частині 3 статті 238 ЦК України з тих підстав, що при його укладені він не діяв в якості представника Баришівської селищної виборчої комісії, а лише підписав договір про відступлення права вимоги.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що спірний правочин суперечить вимогам ч. 3 ст. 238 ЦК України, оскільки він вчинений ОСОБА_1 від імені територіальної Баришівської селищної виборчої комісії, яку він представляв як її голова, виключно в його власних інтересах як фізичної особи.

За таких обставин, рішення суду про задоволення зустрічного позову та визнання недійсним договору № 1 від 09 листопада 2018 року про відступлення права вимоги, який укладений між Територіальною Баришівською селищною виборчою комісією в особі голови ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є законним та обґрунтованим.

Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції щодо задоволення зустрічних позовних вимог Баришівської селищної ради про скасування договору про відступлення права вимоги № 1, укладеного 09.11.2018 року між Територіальною Баришівською селищною виборчою комісією в особі голови ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , з огляду на те, що такий спосіб захисту, як скасування договору не передбачений цивільним законодавством, яке визначає право особи відмовитись від правочину, визнати його недійсним, змінити чи розірвати.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

З урахуванням зазначеного, рішення Баришівського районного суду Київської області в частині задоволення зустрічних позовних вимог Баришівської селищної ради про скасування договору про відступлення права вимоги № 1, укладеного 09.11.2018 року між Територіальною Баришівською селищною виборчою комісією в особі голови ОСОБА_2 і ОСОБА_1 підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні позову Баришівської селищної ради про скасування договору про відступлення права вимоги № 1, укладеного 09.11.2018 року.

В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись Законом України «Про місцеві вибори», ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 25 лютого 2019 року в частині задоволення зустрічних позовних вимог Баришівської селищної ради про скасування договору про відступлення права вимоги № 1, укладеного 09.11.2018 року між Територіальною Баришівською селищною виборчою комісією в особі голови ОСОБА_2 і ОСОБА_1 скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позову Баришівської селищної ради про скасування договору про відступлення права вимоги № 1, укладеного 09.11.2018 року між Територіальною Баришівською селищною виборчою комісією в особі голови ОСОБА_2 і ОСОБА_1 .

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 24 травня 2019 року.

Головуючий: Судді: