Справа № 130/892/19
Провадження № 22-ц/801/1944/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сенько Л. Ю.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 рокуСправа № 130/892/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Копаничук С.Г.,

суддів : Сала Т. Б., Денишенко Т.О.

при секретарі - Богацькій О.М.

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26.07.2019 року про повернення позовної заяви, постановлену під головуванням судді Сенько Л.Ю. в приміщенні цього ж суду, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди. Ухвалою суду першої інстанції від 06 травня 2019 року у відкритті провадження відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 26 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задоволено, ухвалу суду від 06 травня 2019 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 15 липня 2019 року вказану позовну заяву залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 175 ЦПК України та за її подання не сплачено судовий збір у встановлених порядку і розмірі.

Окрім того, ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 15 липня 2019 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено.

На виконання вимог вказаної ухвали ОСОБА_1 26 липня 2019 року подано позовну заяву в новій редакції. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 липня 2019 року у відкритті провадження у справі відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначив, що судом не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та порушено норми процесуального права, недоліки ухвали суду від 15 липня 2019 року ним усунуто в повному обсязі, у зв`язку з чим суд неправомірно відмовив у відкритті провадження у справі.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що останню слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою суду від 15 липня 2019 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху, надано заявнику строк п`ять днів для усунення недоліків з дня вручення вказаної ухвали, оскільки позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у п. 5 ч. 3 ст. 175, ч. 5 ст. 177 ЦПК України, а саме: позивачем не викладено обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги; не зазначено і не додано доказів, що підтверджують вказані обставини; позовні вимоги не конкретизовано, зокрема позивачем не зазначено в чому саме полягає порушення його прав відповідачем, з позову не можливо встановити спосіб захисту, обраний позивачем, чим він передбачений. Також суд зазначає, що в порушення п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, відсутній обґрунтований розрахунок суми, яку позивач просив стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди, в розмірі 100 000 грн., та з чого виходив позивач визнаючи суму моральної шкоди. В порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Проте, з даним висновком суду колегія суддів погодитися не може.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Тобто, підставою для залишення без руху позовної заяви на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі є виключно недотримання позивачем вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви визначено у ст. 175 ЦПК України, а положеннями ст. 177 ЦПК України передбачено перелік документів, що додаються до позовної заяви.

Згідно з положеннями ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування (ч. 1 цієї статті); позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (ч. 3 цієї статті).

Положеннями ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (ч. 4 цієї статті).

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір». Відповідно до частини першої статті 3 цього Закону судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення передбаченого цим Законом. За своїм змістом вказаний перелік є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.

Статтею 3 цього Закону визначено об`єкти справляння судового збору та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється.

Відповідно до ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони у справі, може звільнити її від оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Частиною 4 статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

ОСОБА_1 у позові заявив ряд окремих позовних вимог, а саме: визнати, що позов поданий на підставі постанови Апеляційного суду Вінницької області від 14 грудня 2018 року, де зазначено право позивача на відшкодування шкоди за неправдиві свідчення відповідача; визнати, що докази, на підставі яких позивач подає позов, не були предметом дослідження під час розгляду кримінальної справи по обвинуваченню позивача ОСОБА_1 ; визнати, що згідно талона про зняття з реєстрації відповідача останній був знятий з реєстрації за адресою його проживання на момент конфлікту 26 лютого 2016 року, за яким позивача засуджено до кримінального покарання; визнати відсутність у відповідача права власності на земельну ділянку, будинок; визнати, що позивач не впускав відповідача в будинок свого проживання; визнати, що висновком судово - медичної експертизи зазначена відсутність будь-яких ушкоджень на обличчі відповідача; визнати, що в карті швидкої допомоги, яка покладена в основу висновку експерта, на другій сторінці зазначено про відсутність будь-яких ушкоджень на обличчі відповідача; стягнути з відповідача 100 000,00 гривень моральної шкоди.

У позовній заяві від 26 липня 2019 року, поданій на усунення недоліків, позивач уточнив позовні вимоги, виклав за своїм розумінням обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, та надав до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, додавши до нього ксерокопії довідок про отриману пенсію за віком у період з січня 2018 року по квітень 2019 року. Згідно довідки про нараховану пенсію (а.с. 49), у період часу з лютого по квітень 2019 року, ОСОБА_1 отримав пенсію в загальному розмірі 901,28 грн. В свою чергу, за подання до суду позовної заяви ОСОБА_1 мав би сплатити судовий збір у розмірі 768,40 грн, що, з врахуванням майнового стану заявника, є неможливим.

Окрім того, зазначення судом першої інстанції такої підстави для відмови у відкритті провадження у справі, як не додання позивачем доказів, що підтверджують обставини позову, є неправомірними та суперечать вимогам ст. 175 ЦПК України, якими надання до суду доказів на підтвердження обставин позову не передбачено, а вказано лише про обов`язок позивача зазначити такі докази.

Отже, позивачем було усунено недоліки, вказані в ухвалі суду від 15 липня 2019 року в повному обсязі та в строк, визначений судом, однак, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково відмовив у відкритті провадження.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що суд порушив порядок, встановлений процесуальним законодавством для прийняття заяви, чим порушив право позивача на доступ до правосуддя, закріплене в статті 6 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України.

За вказаних обставин, у суду першої інстанції були відсутні підстави, визначені процесуальним законом для відмови у відкритті провадження.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у цій справі доказах.

Допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення ухвали, що перешкоджає подальшому розгляду цієї справи, та в силу вимог ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379,382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26.07.2019 року - скасувати.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.

Головуючий Копаничук С.Г.

Судді : Сало Т.Б.

Денишенко Т.О.