Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/4655/18
Провадження № 2/191/1326/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Твердохліб А.В.
за участю секретаря Якимчук - Полянички Я.С.
згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області в загальному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 3-ті особи: Синельниківське міське комунальне підприємство «ЖЕК - 2», центр надання адміністративних послуг Синельниківської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зобов`язання зняти їх з реєстраційного обліку,-
23.11.2018 року позивач звернулася до суду з позовом, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зобов`язання зняти їх з реєстраційного обліку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 03.02.1979 року виконавчим комітетом Синельниківської міської Ради депутатів трудящих міста Синельникове був виданий ордер № 3 на ім`я ОСОБА_4 , сім`я якої складалась з чотирьох чоловік, а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . На підставі розпорядження органу приватизації № 963 від 10 грудня 1996 року, 15 січня 1997 року ВАТ Синельниківський ресорний завод видано свідоцтво про право власності на житло на квартиру АДРЕСА_1 , яка стала спільною сумісною власністю ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_8 . Згідно довідки про склад сім`ї, виданої Синельниківським міським комунальним підприємством «Житлово - експлуатаційна контора - 2» 01.11.2018 року в квартирі зареєстровано шість чоловік:
Згідно акту № 94 від 01.11.2018 року за підписом паспортиста ОСОБА_10 та двох свідків сусідів, затвердженого начальником Синельниківського міського комунального підприємства «ЖЕК - 2» ОСОБА_11 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дійсно зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 але з 2008 року по теперішній час за місцем своєї реєстрації не проживають їх фактичне місце проживання не відоме, у зв`язку з тим, що вони приховують його, все спілкування з відповідачами тільки в телефонному режимі. На прохання позивача та її матері ОСОБА_4 знятись з реєстрації відповідачі відмовляються, посилаючись на те, що в них немає часу та бажання це робити і як що позивачу заважає їх реєстрація, то запропонували звернутися йому до суду. Станом на цей час у квартирі зареєстровано шість осіб, фактично з 2008 року постійно проживає лише чотири особи. За комунальні послуги повністю сплачує позивач, відповідачі відмовляються надавати допомогу на сплату комунальних платежів.
До початку проведення судового засідання позивач ОСОБА_12 надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі , на заочний розгляд справи згодна, наслідки заочного розгляду роз`ясненні та зрозумілі, судові витрати просить не стягувати та розглядати справу без її участі.
Представник 3-ї особою Сівоха І.К. надала заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.
Відповідач: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про причини неявки до суду не повідомили, заяви про розгляд справи без їх присутності, відзиву на позов не надали, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.
Згідно умов та порядку, визначених ст. ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення.
Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного.
Згідно копії Свідоцтва про право власності на житло від 15 січня 1997 року, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 дійсно належить на праві приватної власності: ОСОБА_4 та членам його сім`ї ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 (а.с.10).
Відповідно до акту № 94 від 01.11.2018 року за підписом паспортиста ОСОБА_10 та двох свідків сусідів, затвердженого начальником Синельниківського міського комунального підприємства «ЖЕК - 2» ОСОБА_11 ., ОСОБА_2 , 1968 р.н. та ОСОБА_3 , 1988 р.н., дійсно зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 але з 2008 року по теперішній час за місцем своєї реєстрації не проживають їх фактичне місце проживання не відоме (а.с.18).
Таким чином, судом встановлено, що відповідачі: ОСОБА_2 , 1968 р.н. та ОСОБА_3 , 1988 р.н., дійсно зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 але з 2008 року по теперішній час за місцем своєї реєстрації не проживають їх фактичне місце проживання не відоме, але позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.
Згідно ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Згідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими.
В частині заявленої вимоги про зняття з реєстрації відповідачів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд не вбачає підстав для задоволення, виходячи з того, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, тому дана вимога є передчасною.
Також відповідно до ст.7 Закону "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 №1382-ІV, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду, яке набрало законної сили виключно про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Виходячи з того, що закон №1382-ІV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, судом встановлено, що позивач є власником зазначеного вище будинку, реєстрація в ньому відповідачів, створює позивачу ОСОБА_1 перешкоди у користуванні ним, у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню, вимога про зняття з реєстрації задоволенню не підлягає, з підстав, зазначених вище.
На підставі викладеного, керуючись ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ст. 41 Конституції України, ст. 3 СК України, ч. 2 ст. 405 ЦК України, Закон України від 11. 12. 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст. ст. 10-13, 76-80, 189, 259, 263-268, 280, 281 ЦПК України суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 3-ті особи: Синельниківське міське комунальне підприємство «ЖЕК - 2», центр надання адміністративних послуг Синельниківської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зобов`язання зняти їх з реєстраційного обліку, задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , 1968 року народження, такою, що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_3 , 1988 року народження, таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
В іншій частині позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: А. В. Твердохліб