ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4520/19 Справа № 194/1414/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Солодовник І. С. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2018 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2015 року до Тернівського міського суду Дніпропетровської області надійшов позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2018 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості -відмовлено.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» просить скасувати рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ Приватбанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі.

Відзивів на апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2018 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 вересня 2007 року між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № DNQTG100000195, згідно з умовами якого банк зобов`язується надати кредит у розмірі 12000 доларів США на придбання квартири, на строк до 07 вересня 2022 року, зі сплатою страхових платежів, відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу. Щомісячна сплата позичальником коштів для погашення заборгованості за кредитом складає 169,31 доларів США.

В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № DNQTG100000195 від 07 вересня 2007 року, 07 вересня 2007 року між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № DNQTG100000195, відповідно до якого ОСОБА_2 зобов`язався перед позивачем відповідати за виконання ОСОБА_1 умов щодо сплати кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Договір поруки діє до повного виконання зобов`язань за кредитним договором, порука за цим договором припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. Погашення за кредитним договором здійснюється в строк з 07.09.2007 року по 07.09.2022 року, або у строки згідно Графіку погашення кредиту (додаток 1 до кредитного договору).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В порушення зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором № DNQTG100000195 від 07 вересня 2007 року станом на 26.06.2015 року виникла заборгованість у розмірі 10105,10 доларів США, яка складається з: заборгованості за кредитом - 9050,37 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом - 433,25 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом - 96,00 доларів США; пені за несвоєчасність виконання зобов`язань - 33,05 доларів США, штрафу (фіксована частина) - 11,80 доларів США; штрафу (фіксована складова) - 480,63 доларів США (т. 1 а.с. 12-16).

Відповідно до поштового реєстру та чеку від 14.08.2015 року ПАТ КБ «Приват Банк» надіслав на адресу відповідачів по справі повідомлення від 27.06.2015 року за вих. № 30.1.0.0/2 - 028 про погашення простроченої заборгованості в термін не пізніше 5 календарних днів (т. 1 а.с. 18-20).

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими, електронними доказами.

Відповідно до ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року по справі призначено судову економічну експертизу.

З Висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи по цивільній справі №194/1414/15-ц №2649 від 01.10.2018 року вбачається, що у розрахунку заборгованості за договором № DNQTG100000195 від 07.09.2007 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 виявлено: документальне необґрунтоване збільшення заборгованості за основним боргом (надання кредитних коштів) на суму 613,85 доларів США; у розрахунку заборгованості не відображено суми погашення основного боргу та загальних розмірів здійснення платежів по кредиту, крім того, умовами кредитного договору № DNQTG100000195 від 07.09.2007 року та додаткової угоди від 24.09.2010 року не визначено детальної інформації стосовно погашення заборгованості (відсутній графік платежів у розрізі погашення основного боргу, відсотків та щомісячної винагороди); у розрахунку заборгованості станом на 26.06.2015 року банком при нарахуванні відсотків застосовувались ставки, не передбачені умовами кредитного договору № DNQTG100000195 від 07.09.2007 року, що не узгоджується з п.п. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та п.п. 2.3, 3.5 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту; у розрахунку не відображено повного обсягу сплачених позичальником коштів в погашення пені; відсутній повний обсяг документів бухгалтерського обліку та інших документів, які відображають облік здійснених операцій за кредитним договором за досліджуваний період (з 07.09.2007р. по 26.06.2015р.) та підтверджують заборгованість, зазначену у розрахунку заборгованості; відсутній повний обсяг документів бухгалтерського обліку ПАТ КБ «Приватбанк» та інших документів, у зв`язку з чим, неможливо в повній мірі дослідити відповідність розрахунку заборгованості умовам кредитного договору; відсутній повний обсяг документів бухгалтерського обліку та інших документів, які відображають облік здійснених операцій за кредитним договором за досліджуваний період (з 07.09.2007р. по 26.06.2015р.) та підтверджують заборгованість, зазначену у розрахунку, в т.ч. відсутній графік погашення заборгованості (з відображенням щомісячних платежів у розрізі погашення основного боргу, відсотків та винагороди за надання фінансового інструменту), а також в межах матеріалів експертизи неможливо встановити дійсний розмір заборгованості за кредитним договором станом на 26.06.2015 року, неможливо встановити документально обґрунтований розмір щомісячних платежів (в т.ч. за кредитом, процентів за користування кредитом, комісії, страхових та інших платежів) (т. 2 а.с. 1-30).

Крім того, з листа ПАТ КБ «Приватбанк» від 28.12.2016 року № 20.1.0.0.0/7-20161208/4869 видно, що в договорі поруки була здійснена помилка. Графік погашення заборгованості не передбачений умовами кредитного договору (т. 1 а.с. 118).

З метою всебічного та повного розгляду справи, ухвалами Тернівського суду Дніпропетровської області від 06.11.2018 року та від 27.11.2018 року було задоволено клопотання відповідачів та витребувано у банку копії документів, а саме: розрахунок суми заборгованості за кредитним договором без врахування відсотків на прострочену заборгованість та суми збільшення заборгованості згідно з висновком експерта Київської незалежної судово-експертної установи від 01.10.2018 року № 2649 у сумі 613,85 дол. США; документи щодо розміру відсоткових ставок застосованих на залишок простроченої заборгованості на весь період її нарахування за позовом та зазначити правові підстави його змін згідно умов кредитного договору; графік погашення заборгованості (з відображенням щомісячних платежів у розрізі погашення основного боргу, відсотків та винагороди) (т. 2 а.с. 45-46, 52-53). Однак на час розгляду справи по суду вимоги ухвали про витребування доказів банком не виконані, витребувані докази суду не надано, а отже суд позбавлений можливості перевірити правові підстави звернення до суду з позовом та відповідність й узгодженість нарахованої суми заборгованості матеріалам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи те, що відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, та приймаючи до уваги те, що відповідачі та представник відповідачів заперечують щодо суми стягнення з них заборгованості за кредитним договором, позивач на вимогу суду не надав витребуваних судом доказів на її підтвердження, а тому у суду відсутні підстави вважати розрахунок заборгованості за кредитним договором наданий до суду позивачем обгрунтованим.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ Приватбанк про стягнення заборгованості, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що позивачем позбавлено суд можливості перевірити правові підстави звернення до суду з даним позовом та обґрунтованість і відповідність нарахованої заборгованості умовам договору, її розмір та складові частини, а також ту обставину, що експерт був позбавлений можливості повно та всебічно провести судово-економічну експертизу, а тому позовні вимоги є недоведеними та необґрунтованими.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта, що суд першої інстанції повинен був з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначити суми нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних нарахувань, колегія суддів ставиться критично, оскільки саме для з`ясування вищезазначеного питання ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року по справі призначено судову економічну експертизу. Отримавши Висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи по цивільній справі №194/1414/15-ц №2649 від 01.10.2018 року, ухвалами Тернівського суду Дніпропетровської області від 06.11.2018 року та від 27.11.2018 року було витребувано у банку копії документів. Однак на час розгляду справи по суду вимоги ухвалу про витребування доказів банком не виконані, витребувані докази суду не надано, а отже суд позбавлений можливості перевірити правові підстави звернення до суду з позовом та відповідність й узгодженість нарахованої суми заборгованості матеріалам справи і вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази погашення кредитної заборгованості за договором. Жодних документів на підтвердження сплати кредиту та страхових платежів відповідачами не надано, колегія суддів ставиться критично, оскільки з матеріалів справи вбачається, що представником відповідачів Тарковською ОСОБА_3 . подано до суду першої інстанції пояснення по справі разом із додатками, а саме: кредитний калькулятор іпотеки Приватбанк за ануітетним платежем, кредитний калькулятор іпотеки Приватбанк за диференційним платежем, фактично сплачені суми кредиту відповідачем за період з 2007 року по лютий 2015 року (копії квитанцій з 23.10.2007 року по 27.02.2015 року) (а.с.125-158 т.1), тобто ці доводи апелянта не знайшли свого підтвердження.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта, що ОСОБА_1 не звертався жодного разу ні до банку, ні до суду із заявами щодо невірного нарахування заборгованості за кредитним договором або визнання його недійсним, колегія суддів також ставиться критично, оскільки для з`ясування цих питань представником відповідачів ОСОБА_4 подано до суду першої інстанції клопотання про призначення судової економічної експертизи, яке було задоволено ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення в оскарженій частині не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - залишити без задоволення.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича