Справа № 570/5759/18
Номер провадження 2/570/471/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2019 року

Рівненський районний суд Рівненської області

у складі судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу (в порядку спрощеного позовного провадження та в порядку заочного розгляду) ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття особи з реєстраційного обліку, -

в с т а н о в и в :

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є власником житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У вказаному житловому будинку зареєстрований відповідач, який з 2014 року в будинку не проживає, фактичне місце проживання не відоме. За таких обставин позивач звернулася до суду з позовом, мотивуючи його тим, що відповідач тривалий час не проживає у будинку, спільного господарства сторони не ведуть, а його реєстрація є перешкодою позивачеві у реалізації своїх прав як власника житлового будинку.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить суд їх задоволити. Пояснює, що відповідач не проживає в її будинку вже 5 років, ніяких його особистих речей та майна в будинку немає. Її дочка збирається подавати позов до суду про розірвання шлюбу. Дочка ОСОБА_3 та її онука ОСОБА_4 проживають разом з позивачем. Не заперечила проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Заперечень проти позову (відзиву) від відповідача не надійшло.Судові повідомлення, надіслані судом за місцем реєстрації відповідача повернуті до суду у вигляді поштових конвертів з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, прийшов до висновку, що справа може бути розглянута без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд приходить до наступних висновків.

Позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.10.2001 року, посвідчене державним нотаріусом Рівненської РДНК, зареєстроване в реєстрі №1-1813.

У вказаному житловому будинку зареєстрований зять позивача - відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується у відповіді на запит суду щодо надання інформації про місце реєстрації відповідача у справі, а також довідкою Обарівської сільської ради №1497 від 26.11.2018 р. про склад сім`ї.

Відповідач з 2014 року в будинку фатично не проживає.

На підтвердження факту непроживання відповідача у житловому будинку АДРЕСА_1 , до матеріалів позовної заяви долучено акт обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 26.11.2018 р., а також довідка Обарівської сільської ради №1497 від 26.11.2018 р. про те, що ОСОБА_2 зареєстрований у вказаному будинку, однак фактично не проживає.

Підтвердили факт непроживання відповідача у житловому будинку АДРЕСА_1 , також свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Норми статтей 15, 16, 386, 391 ЦК України гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому. Відповідно до положень цих норм власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно до ч. 1 ст. 156 ЖК Української РСР з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Таким чином, зміст вказаних правових норм свідчить про те, що право користування житловим приміщенням кореспондується, є похідним від права власності на будинок (квартиру) та існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно.

Відповідно до вимог частини другої статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до положень частини першої статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Враховуючи встановлені судом обставини та вимоги статей 317,319,391,405 ЦК України, з метою захисту права власності позивача на житловий будинок, відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , зі зняттям з реєстраційного обліку.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265, 280 - 284 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття особи з реєстраційного обліку - задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , 1981 р.н. , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Позивач має право подати апеляційну скаргу на рішення суду до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 20.05.2019 р.

Суддя Гнатущенко Ю.В.