ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» травня 2019 року

м. Харків

справа № 640/14775/16-ц

провадження № 22-ц/818/2892/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Бровченка І.О., Кругової С.С.,

за участю секретаря: Семикрас О.В.,

учасників справи:

представника Головного управління Держпраці у Харківській області - Нікішиної Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом комунального підприємства «Благоустрій міста Ізюма» до Головного управління Держпраці у Харківській області про визнання неправомірними та скасування пунктів акту спеціального розслідування нещасного випадку за апеляційною скаргою Головного управління Держпраці у Харківській області на рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2016 року, постановлене суддею Зуб Г.А.,-

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2016 року директор комунального підприємства (далі - КП «Благоустрій міста Ізюма») звернувся в суд з позовом до Головного управління Держпраці у Харківській області (далі - ГУ Держпраці у Харківській області) про визнання неправомірними та скасування пунктів акту спеціального розслідування нещасного випадку.

В обґрунтування позову зазначив, що 25 квітня 2016 року на полігоні захоронення твердих побутових відходів, що розташований на території Малокомишувахської сільської ради Ізюмського району Харківської області, стався нещасний випадок, унаслідок якого працівник КП «Благоустрій міста Ізюма» ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.

За результатом даного інциденту було створено комісію з розслідування даного нещасного випадку. За результатом розслідування, 21 липня 2016 року комісією складено акт, в якому міститься висновок, відповідно до якого нещасний випадок стався у зв`язку з бездіяльністю посадових осіб КП «Благоустрій міста Ізюма», а саме директора - ОСОБА_2 та інженера з охорони праці - ОСОБА_4

З даними висновками позивач не погоджується та вважає їх неправомірними, оскільки всі члени комісії, окрім голови, підписали даний акт та надали окремі думки, в яких частково не погодилися з цим висновком.

Зважаючи на зазначене, позивач просив суд визнати протиправними та скасувати пп. 1.1, 1.2., 1.3. та 1.4. п.1, п.п. 2.1., 2.2. п. 2 розділу 6 зазначеного акту в частині висновку про наявність вини директора КП «Благоустрій міста Ізюма» - ОСОБА_2 . та інженера з охорони праці - ОСОБА_4

Представником ГУ Держпраці у Харківській області подано заперечення на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. При цьому посилався на те, що посадовою інструкцією вантажника КП «Благоустрій міста Ізюма» не передбачена заборона дії з механізмами автомобіля вантажника КП «Благоустрій міста Ізюма». Директором КП «Благоустрій міста Ізюма» - ОСОБА_2 не було призначено відповідальну особу за безпечне проведення розвантажувальних робіт на полігоні та здійснення контролю за безпечним виконанням робіт та допуску працівників до розвантаження сміттєвозу.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2016 року позов КП «Благоустрій міста Ізюма» задоволений. Визнано протиправними та скасовано п. 1, п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, п.2, п.п. 2.1., 2.2 розділу 6 (висновки комісії) акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку з тяжким наслідком, що стався 25 квітня 2016 року в КП «Благоустрій міста Ізюма», щодо висновку про наявність вини директора КП «Благоустрій міста Ізюма» - ОСОБА_2 . та інженера з охорони праці - ОСОБА_4 . Стягнуто з ГУ Держпраці у Харківській області на користь КП «Благоустрій міста Ізюма» судові витрати в розмірі 1 378,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представником ГУ Держпраці у Харківській області подано апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову відмовити. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини справи, не надано належної оцінки доказам, що містяться в матеріалах справи.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 21 червня 2017 року апеляційну скаргу задоволено частково, рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2016 року скасовано, провадження у справі закрито.

Не погодившись з ухвалою суду апеляційної інстанції представником КП «Благоустрій міста Ізюма» подано касаційну скаргу, яку постановою Верховного Суду від 27 березня 2019 року задоволено, ухвалу скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Представник ГУ Держпраці у Харківській області - Нікішина Ю.О. апеляційну скаргу підтримав.

Представник КП «Благоустрій міста Ізюма» в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наведених нижче підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам не в повному обсязі.

Задовольняючи позовні вимогиКП «Благоустрій міста Ізюма» про визнання протиправними та скасування п. 1., 1.1., 1.2., 1.3., 2.2., п.п. 2., 2.1., 2.2. розділу 6 акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку з тяжким наслідком, що стався 25 квітня 2016 року о 12годині 45 хвилин в КП «Благоустрій міста Ізюма», від 21 липня 2016 року, які стосуються вини директора та головного інженера цього підприємства, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені пункти акту погоджені лише головою комісії, створеної для розслідування нещасного випадку, ОСОБА_5 , члени даної комісії - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 з зазначеними пунктами не погодилися та склали окрему думку. Отже, перелічені пункти у висновку комісії не мають ніякого сенсу, оскільки порушений принцип колегіальності складення документу. Акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку від 21 липня 2016 року в цій частині не відповідає вимогам КЗпП України, Закону України «Про охорону праці» та Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині з таких підстав.

Судом встановлено, підтверджується письмовими доказами та не оспорюється сторонами, що 25 квітня 2016 року о 12 годині 45 хвилин на полігоні захоронення твердих побутових відходів, що розташований на території Малокомишувахської сільської ради Ізюмського району Харківської області, стався нещасний випадок, в результаті якого працівник КП «Благоустрій міста Ізюма» - ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження (а.с. 7-12, том 1).

29 квітня 2016 року наказом ГУ Держпраці № 01.01 - 07/368 призначено комісію для проведення спеціального розслідування нещасного випадку з тяжкими наслідками, що стався 25 квітня 2016 року о 12 годині 45 хвилин в КП «Благоустрій міста Ізюма».

21 липня 2016 року спеціальною комісією складено акт за формою Н-5 проведення спеціального розслідування нещасного випадку з тяжким наслідком, що стався 25 квітня 2016 року о 12 годині 45 хвилин в КП «Благоустрій міста Ізюма» з вантажником - ОСОБА_1 , який підписаний членами комісії ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 з окремою думкою (а.с. 7-16, том 1).

В окремій думці вказані члени спеціальної комісії не погоджуються з п.п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.4. п. 1, п.п. 2.1, 2.2. п. 2 розділу 6 цього акту, зазначаючи, що голова комісії - ОСОБА_5 дійшов висновків про наявність вини директора КП «Благоустрій міста Ізюма» ОСОБА_2 та інженера з охорони праці ОСОБА_4 . з порушенням ст. 13 Закону України «Про охорону праці» (а.с. 13-16, том 1).

Згідно акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку з тяжким наслідком від 21 липня 2016 року вбачається, що нещасний випадок стався на полігоні для захоронення твердих побутових відходів, що розташований на території Малокомишувахської сільської ради Ізюмського району Харківської області.

Після розвантаження сміттєвозу з боковим завантаженням МКМ-33004 на шасі МАЗ-6112ВЗ, державний номер НОМЕР_1 , водій ОСОБА_9 від`їхав від місця розвантаження для проведення робіт по остаточному очищенню кузова.

ОСОБА_1 при очищенні остатків сміття в отворі заднього борту під відкритою кришкою кузова не закріпив її для запобігання само закриття, внаслідок чого голову останнього придавило піднята кришка сміттєвозу. ОСОБА_1 була спричинена відкрита проникаюча черепно-мозкова травма (а.с. 7-12, том 1).

Згідно результату токсикологічного дослідження № 1188, проведеного КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер», в крові ОСОБА_1 виявлений етанол 1,33 г/л.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме:

- створює відповідні служби і призначає посадових осіб, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, затверджує інструкції про їх обов`язки, права та відповідальність за виконання покладених на них функцій, а також контролює їх додержання;

- розробляє за участю сторін колективного договору і реалізує комплексні заходи для досягнення встановлених нормативів та підвищення існуючого рівня охорони праці;

- забезпечує виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються;

- впроваджує прогресивні технології, досягнення науки і техніки, засоби механізації та автоматизації виробництва, вимоги ергономіки, позитивний досвід з охорони праці тощо;

- забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом;

- забезпечує усунення причин, що призводять до нещасних випадків, професійних захворювань, та здійснення профілактичних заходів, визначених комісіями за підсумками розслідування цих причин;

- організовує проведення аудиту охорони праці, лабораторних досліджень умов праці, оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування, атестацій робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров`я виробничих факторів;

- розробляє і затверджує положення, інструкції, інші акти з охорони праці, що діють у межах підприємства (далі - акти підприємства), та встановлюють правила виконання робіт і поведінки працівників на території підприємства, у виробничих приміщеннях, на будівельних майданчиках, робочих місцях відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці, забезпечує безоплатно працівників нормативно-правовими актами та актами підприємства з охорони праці;

- здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці;

- організовує пропаганду безпечних методів праці та співробітництво з працівниками у галузі охорони праці;

- вживає термінових заходів для допомоги потерпілим, залучає за необхідності професійні аварійно-рятувальні формування у разі виникнення на підприємстві аварій та нещасних випадків.

Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Судом встановлено, що 01 березня 2016 року між Ізюмським комбінатом комунальних підприємств, КП «Благоустрій міста Ізюма» та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_10 укладено трьохсторонній договір № 3, відповідно до якого на фізичну особу - підприємця покладено обов`язок з експлуатації та утримання полігону твердих побутових відходів у відповідності до санітарних правил по утриманню полігонів для твердих побутових відходів та правил експлуатації полігонів побутових відходів, відповідно до чинного законодавства України, а на КП «Благоустрій міста Ізюма», покладено обов`язок сплачувати екологічний податок та оформлювати ліміти на утримання та розміщення відходів.

Згідно абз. 11 п. 4.3. цього договору фізична особа - підприємець ОСОБА_10 зобов`язана безперешкодно та безоплатно допускати на полігон працівників виконавця послуг з перевезення побутових відходів з території м. Ізюм. Тобто, КП «Благоустрій міста Ізюма» має право безперешкодно проводити захоронення побутових відходів на території цього полігону.

Отже, на полігоні твердих побутових відходів розвантажувальні роботи виконують працівники КП «Благоустрій міста Ізюма».

Відповідно до умов вищенаведеного договору на фізичну особу - підприємця ОСОБА_10 не покладений обов`язок щодо здійснення контролю за проведенням розвантажувальних робіт КП «Благоустрій міста Ізюма».

З огляду на викладене, колегія суддів не погоджується з доводами КП «Благоустрій міста Ізюма» стосовно того, що організація умов праці на цьому полігоні не є обов`язком цього підприємства, оскільки полігон твердих побутових відходів не є їх структурним підрозділом.

Відповідно вимог п. 1.1. ГОСТ 12.3.002-75*[5] зазначено, що безпека виробничих процесів досягається затвердженням небезпечної аварійної ситуації та впродовж всього часу їх функціонування повинна бути забезпечена: застосуванням технологічних процесів (видів робіт), а також прийомів, режимів праці в порядку обслуговування промислового обладнання; використанням початкових матеріалів, заготівель, полу фабрикатів, комплектуючих виробів (вузлів, елементів) та т.п., що не виявляють небезпечного та шкідливого впливу на працюючих. У разі неможливості виконання цієї вимоги, повинні бути застосовані міри, що забезпечують безпеку промислового процесу та захист обслуговуючого персоналу; застосуванням промислового обладнання, що не є джерелом травматизму та професійних захворювань; професійним відбором, навчанням працюючих, перевіркою знань та навиків безпеки праці; застосуванням засобів захисту працюючих, відповідних характеру прояву можливих небезпечних та шкідливих виробничих факторів; позначенням небезпечних зон виробництва робіт; включенням вимог безпеки в нормативно-технічну, проектно-конструкторську та технологічну документацію, виконанням цих вимог, а також вимог відповідних правил безпеки в нормативно-технічну, проектно-конструкторську та технологічну документацію, дотриманням цих вимог, а також вимог відповідних правил безпеки та других документів по охороні праці; виконанням встановленого порядку та організації на кожному робочому місці, високою виробничою, технологічною та трудовою дисципліною (а.с. 70, том 2).

Згідно вимог п. 4.1., 4.2., 4.3. Типового положення про порядок проведення навчання та перевірку знань з питань охорони праці (далі - Типове положення) до роботи на технологічному обладнанні, спеціальних машинах і механізмах допускаються особи, які мають диплом спеціального учбового закладу або свідоцтво на право управління машинами та агрегатами механічного, енергетичного та газового обладнання організацій (підприємств), що займаються збиранням, вивезенням та знешкодженням побутових відходів. Вони повинні також пройти стажування за програмою, відповідно до Положення про навчання, інструктаж та перевірку знань, яке розробляє та затверджує підприємство (організація) (а.с. 71, том 2). Робітники, які зайняті на роботах, що передбачені ДНАОП 0.00-8.02-93 (НПАОП 0.00-8.24-05 - примітка експерта) або там, де є потреба у професійному доборі, повинні проходити попереднє спеціальне навчання та перевірку знань з охорони праці не рідше одного разу на рік. Допуск до роботи осіб, які не пройшли у встановленому порядку навчання та перевірку знань з охорони праці, забороняється…»

З матеріалів кримінального провадження та додаткових матеріалів відомо, що ОСОБА_1 був прийнятий до КП «Благоустрій міста Ізюма» на посаду двірника 10 березня 2009 року. 01 червня 2010 року згідно наказу директора підприємства від 31 травня 2010 року ОСОБА_1 був переведений на посаду вантажника. У відповідності даним акту форми Н-1 та журналів реєстрації інструктажів з ОСОБА_1 були проведені наступні інструктажі з охорони праці: вступний - 11 березня 2009 року, первинний - 18 березня 2009 року (за професією «двірник»), повторний - 01 квітня 2016 року (за професією «вантажник»). Дані щодо проведення з ОСОБА_1 первинного інструктажу за професією «вантажник» з наданих матеріалів відсутній. Навчання та перевірку знань з питань охорони праці, в. т.ч. щодо безпечного проведення робіт за допомогою розвантажувальних механізмів, ОСОБА_1 не проходив. Згідно даних, що містяться у супровідному листі слідчого ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Жидкова О.А. від 12 жовтня 2016 року № 25261/119-24-2016 ОСОБА_1 не проходив стажування по допуску до самостійної роботи за професією «вантажник».

Згідно з «Робочою інструкцією вантажника ТПВ КП «Благоустрій міста Ізюма», затвердженою директором підприємства В .К . Кравцовим, до посадових обов`язків вантажника входить навантаження та вивантаження ТПВ під час обслуговування маршрутів вивезення ТПВ від населення, підприємств та організацій міста, прибирання контейнерного майданчика та місця встановлення контейнерів, прибирання транспортного засобу після завантаження ТПВ.

Керування підйомним та іншим спеціальним обладнанням спеціалізованих автомобілів входить до обов`язків водія автомобілю 3 класу, що регламентовано п.п. 2.2 розділу 2 «Робочої інструкцією вантажника ТПВ КП «Благоустрій міста Ізюма ».

Згідно з показаннями ОСОБА_1 , зафіксованими в протоколі опитування потерпілого (матеріали спецрозслідування), до нещасного випадку він постійно проводив на полігоні розвантаження сміттєвоза за допомогою важелів керування, але навчання щодо безпечного виконання даних робіт йому не проводили.

З вищевикладеного слідує, що кваліфікація ОСОБА_1 не відповідала характеру робіт, що ним виконувалися 25 квітня 2016 року

Пунктами 3.4., 3.6., 8.18 Правил охорони праці під час збирання, вивезення та знешкодження побутових відходів (далі - Правила) передбачено, що під час роботи з технічним обладнанням, машинами та механізмами слід дотримуватися спеціальних вимог безпеки у відповідності з правилами та інструкціями з їх експлуатації заводів-виробників. Машини, механізми, технологічне обладнання та ручний інструмент, що використовуються в роботі, повинні бути справними. Забороняється стояти під піднятим кузовом та задньою кришкою під час вивантаження відходів. Працювати під піднятим кузовом можна тільки після фіксації його підставкою (а.с. 70, 71, 72, том 2).

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 проводив на полігоні відвантаження сміття за допомогою важелів керування, що не було передбачено Інструкцією вантажника.

Доказів того, що кваліфікація ОСОБА_1 відповідала характеру робіт, що ним виконувалися, суду не надано.

За змістом висновку судової інженерно-технічної експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності від 08 грудня 2015 року вбачається, роботи, які 25 квітня 2016 року проводив ОСОБА_1 , відносяться до категорії робіт з підвищеною небезпекою. Причиною настання нещасного випадку з вантажником КП «Благоустрій міста Ізюма» ОСОБА_1 є знаходження його під піднятим заднім бортом сміттєвозу під час виконання робіт з його розвантаження, всупереч вимог п. 8.18 Правил охорони праці під час збирання, вивезення та знешкодження побутових відходів, розділу 2.2. Настанови з експлуатації сміттєвозу. Під час організації та виконання робіт з розвантаження сміттєвозу на полігоні твердих побутових відходів, що знаходиться на території Малокомишувахської сільської ради Ізюмського району Харківської області, працівниками та посадовими особами КП «Благоустрій міста Ізюма» не були дотримані наступні вимоги нормативних документів з охорони праці: директором КП «Благоустрій міста Ізюма» ОСОБА_2 - ст. 13 Закону України «Про охорону праці», п.п. 3.17., 4.1. Типового положення про порядок проведення навчання і перевірку знань з питань охорони праці, п.п. 4.1., 4.2., 4.3. Правил охорони праці під час збирання, вивезення та знешкодження побутових відходів; інженером з охорони праці Бояринцевим В.Л. - п. 3.14 «Положення про службу охорони праці»; - вантажником ОСОБА_1 - ст. 14 Закону України «Про охорону праці»; водієм ОСОБА_9 - ст. 14 Закону України «Про охорону праці». Невиконання даних вимог нормативних документів з охорони праці знаходяться в причинному зв`язку з настанням нещасного випадку з ОСОБА_1 (а.с. 68-74, том 2).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає встановленим, що ОСОБА_1 був допущений до виконання робіт з керування підйомними механізмами сміттєвозу без попереднього проходження навчання та перевірки знань з безпечного виконання даних робіт, що суперечить вимогам ст. 18 Закону України «Про охорону праці», п.п. 3.17, 4.1. Типового положення, п. 4.1., 4.2., 4.3. Правил.

У зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що були правові підстави для включення в акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку з тяжким наслідком, що стався 25 квітня 2016 року в КП «Благоустрій міста Ізюма», п. 1, 2 п.п. 1.1., 1.2, 1.3., 1.4., 2.1., 2.2 розділу 6 про наявність вини директора та інженера з охорони праці КП «Благоустрій міста Ізюма».

Що ж стосується висновків суду першої інстанції про порушення процедури складення зазначеного акту в частині виключення п. 1,2 п.п. 1.2, 1.3., 1.4., 2.1., 2.2., то колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 171 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Статтею 22 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Статтею 13 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» встановлено, що факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».

Пунктами 10, 14 та 42 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1232 від 30 листопада 2011 року встановлено, що роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок (крім випадків, передбачених пунктом 37 цього Порядку), зобов`язаний: протягом доби утворити комісію у складі не менш як три особи та організувати проведення розслідування. До складу комісії входять керівник (спеціаліст) служби охорони праці або посадова особа, на яку роботодавцем покладено виконання функцій з охорони праці (голова комісії), представник Фонду за місцезнаходженням підприємства, представник первинної профспілки (у разі наявності на підприємстві кількох профспілок - представник профспілки, членом якої є потерпілий, а у разі відсутності профспілки - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці), а також представник підприємства, інші особи. Якщо потерпілий є працівником іншого підприємства, до складу комісії входять також представники такого підприємства та первинної організації профспілки, а у разі відсутності на підприємстві профспілки - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці. Комісія зобов`язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення: скласти у п`яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 (далі - акт за формою Н-5) згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1 (далі - акт за формою Н-1) згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження. Акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою та всіма членами комісії. У разі незгоди із змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою Н-5 як його невід`ємну частину. Спеціальна комісія зобов`язана обстежити місце, де стався нещасний випадок. Рішення посадової особи органу Держпраці може бути оскаржено в судовому порядку. На час розгляду справи у суді дія припису за формою Н-9 зупиняється.

Отже, зазначеними нормативними актами не передбачено процедуру прийняття кожного пункту акту шляхом підтримання більшості голосів членів комісії.

Проте, зазначено, що рішення посадової особи органу Держпраці може бути оскаржене в судовому порядку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що зазначені судом першої інстанції висновки для задоволення позову суперечать вимогам вищенаведених законодавчих актів, у зв`язку з чим, рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню на підставі п. 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України.

Колегія суддів ухвалює нове судове рішення, яким відмовляє в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасуванні п. 1.2, п.п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.4., 2.1, 2.2.розділу 6 акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку з тяжким наслідком, оскільки позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів про те, що відсутня вина службових осіб КП «Благоустрій міста Ізюма» щодо нестворення на підприємстві безпечних умов праці.

Порушення директором КП «Благоустрій міста Ізюма» вимог ст. 13 Закону України «Про охорону праці», п. 3.11, 4.1., 4.2., 4.3., 8.5., 8.34 Правил, а інженером з охорони праці КП «Благоустрій міста Ізюма» п. 2.4., 3.3., 3.14. Типового положення, п. 1.5. розділу 1 Положення про розробку інструкцій з охорони праці, підтверджується фактичними даними, які встановлені як судом першої, так і судом апеляційної інстанції.

Отже, правові підстави для задоволення позову відсутні.

Питання повернення судових витрат відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України колегією суддів не вирішується, оскільки скаржником вони не понесені (а.с. 87, том 2).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, п.2 ч.1 ст. 374, п. 3, 4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Харківській області - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2016 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову комунального підприємства «Благоустрій міста Ізюма» до Головного управління Держпраці у Харківській області про визнання неправомірними та скасування пунктів акту спеціального розслідування нещасного випадку - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Постанову складено «29» травня 2019 року.

Головуючий суддя: Судді:А.І. Колтунова І.О. Бровченко С.С. Кругова