Справа № 490/6136/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(З А О Ч Н Е)

28 травня 2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

у складі: головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі Балдич Х.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

Третя особа Центральний районний відділ Державної міграційної служби України в Миколаївській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_2 з вимогою визнати відповідача таким, що втратив право користування 3/10 частками будинку АДРЕСА_1 . При цьому, позивач посилається на те, що відповідач більше 15 років не проживає за вказаною адресою, будинком не цікавиться, витрати на його утримання не несе.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, а рішення прийняти за наявними матеріалами справи.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом досліджено договір купівлі-продажу № 2-16 від 07.08.1998 року згідно якого позивач ОСОБА_1 купив у відповідача ОСОБА_2 3/10 часток житлового будинку АДРЕСА_2 .

Судом досліджено заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.02.2017 року згідно якого було визнано дійсним договір № 2-16 купівлі-продажу, а саме 3/10 часток житлового будинку АДРЕСА_2 , що був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили суду, що є сусідами позивача. Пояснили суду, що з моменту продажі відповідачем позивачу спірні частини будинку, відповідач не з`являлась та виїхала до Росії.

Отже, судом встановлено, що позивач є власником 3/10 частин будинку, відповідач в даному будинку не проживає більше 15 років.

Суд приходить до висновку, що відповідач, залишившись зареєстрованим на даній жилій площі, мав право на користування даним жилим приміщенням, проте, не проживаючи в даному будинку більше року, відповідач втратив право користування даним жилим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405 ЦК України, ст.ст.10,12,13,76-80,82,259,263-265,268,354-355 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням будинок АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку та у строки передбаченіст.273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Рішення може бути переглянуте Центральним районним судом м.Миколаєва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя