ПОСТАНОВА

іменем України

15 травня 2019 року м. Кропивницький

справа № 390/1573/18

провадження № 22-ц/4809/743/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Мурашка С.І.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

стягувачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

боржник ОСОБА_3 ,

особа, дії якої оскаржуються - Центральний відділ державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за апеляційною скаргою Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 25 січня 2019 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця та керівництва Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця та керівництва Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (далі по тексту - Центральний відділ ДВС міста Черкаси МУЮ у Черкаській області).

Скаргу обґрунтували тим, що вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 30 жовтня 2013 року з ОСОБА_4 стягнуто на користь потерпілого ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 30000 грн. і втрачений заробіток у сумі 583660,56 грн., а також на користь потерпілої ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 3000 грн.

На виконання вказаного вироку у Центральному відділі ДВС міста Черкаси МУЮ у Черкаській області перебувають виконавчі листи від 30 квітня 2014 року №1108/3619/12, №1/390/34/13.

Постанови про вчинення виконавчих дій та інші документи виконавчого провадження на їх адресу не надходили, тому є підстави вважати, що начальником Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції не було вчинено жодних розпорядчих дій по виконанню рішення суду, а співробітниками відділу виконавчої служби не було вчинено відповідних виконавчих дій.

Просили визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Центрального відділу ДВС міста Черкаси МУЮ у Черкаській областіта зобов`язати керівництво Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції вжити заходів щодо усунення порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження», зобов`язати керівництво Центрального відділу ДВС міста Черкаси МУЮ у Черкаській областівжити заходів реагування щодо бездіяльності державного виконавця відділу та зобов`язати їх провести виконавчі дії в порядку, установленому законом.

Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 25 січня 2019 року скаргу задоволено.

Визнано бездіяльність державного виконавця та керівництва Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області неправомірною.

Зобов`язано державного виконавця та керівництво Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області вжити заходи примусового характеру, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», щодо виконання виконавчих листів від 30 квітня 2014 року №1108/3619/12, №1/390/34/13, які видано Кіровоградським районним судом Кіровоградської області, про стягнення з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 30000 грн. і втраченого заробітку у сумі 583660,56 грн., а також на користь потерпілої ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 3000 грн.

В апеляційній скарзі Центральний відділ державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, та постановити нову, якою у задоволенні скарги відмовити. Вказує, що державним виконавцем проведено всі заходи примусового характеру, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а також здійснюється розшук майна боржника, що належить ОСОБА_4 на праві власності.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали відзив на апеляційну скаргу, в якому просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 30 жовтня 2013 року з ОСОБА_4 стягнуто на користь потерпілого ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 30000 грн. і втрачений заробіток у сумі 583660,56 грн., а також на користь потерпілої ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 3000 грн. На виконання вказаного вироку Кіровоградським районним судом Кіровоградської області було видано виконавчі листи від 30 квітня 2014 року №1108/3619/12, №1/390/34/13 (а.с.80-85).

30 травня 2014 року було відкрито виконавче провадження постановами старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ Діденко С.Б. (а.с.77-79, 103-105).

Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 28 липня 2014 року №64857523 інформація щодо ОСОБА_4 відсутня (а.с.106).

Як убачається з акту державного виконавця від 18 вересня 2014 року за адресою: АДРЕСА_1 , двері квартири були зачиненні, у приміщені нікого не було (а.с.107).

З акту державного виконавця від 16 жовтня 2014 року убачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів мешканців квартири боржник за вказаною адресою не проживає, фактичне місце проживання невідоме, майна, належного боржнику, у вказаній квартирі виявлено не було (а.с.108).

24 жовтня 2014 року Центральним відділом ДВС Черкаського МУЮ за адресою місця проживання ОСОБА_4 направлено вимогу з зобов`язанням з`явитися до виконавчої служби та попередження про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду (а.с.109).

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 листопада 2014 року було оголошено про розшук боржника (а.с.110).

Як убачається з акту державного виконавця від 12 грудня 2014 року адресою: АДРЕСА_2 , перевірити майновий стан боржника не вдалося, оскільки ніхто двері квартири не відчинив, зі слів сусідів боржник рідко з`являється в квартирі (т.1 а.с.111).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 17 грудня 2014 року №45886006 на підставі постанови державного виконавця від 09 червня 2014 року було накладено арешт на все рухоме майно боржника та оголошено заборону на його відчуження терміном до 17 грудня 2019 року (т.1 а.с.112-113).

Листом від 26 червня 2015 року №09/04/10898/НК Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку повідомила про те, що за даними установи станом на 31 березня 2015 року серед власників, які володіють значними пакетами акцій (10% і більше статутного капіталу) емітентів, ОСОБА_4 відсутній (т.1 а.с.114).

05 березня 2015 року ОСОБА_4 було подано до Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ письмову заяву, в якій зазначено, що не має змоги сплатити борг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , проте зобов`язався сплачувати борг частинами (т.1 а.с.115).

06 червня 2018 року ОСОБА_4 надав до Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ письмові пояснення, у яких вказав, що надати доступ до квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , не має можливості, оскільки квартира належить його вітчиму, через брак коштів не має змоги сплатити борг, проте не відмовляється від його сплати та має змогу сплачувати частинами, оскільки влаштувався на роботу, іншого майна для задоволення вимог стягувачів не має (т.1 а.с.116-117).

Як убачається з акту державного виконавця від 06 червня 2018 року за адресою: АДРЕСА_2 , доступ до житла отримати не вдалося, а за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що ліквідного майна боржника не виявлено (т.1 а.с.118).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 07 червня 2018 року №126725319 інформація щодо ОСОБА_5 відсутня (т.1 а.с.119).

Як убачається з відповіді Пенсійного фонду України від 07 червня 2018 року № ОСОБА_4 не значиться, як особа, яка отримує пенсію, та працює в ТОВ «Компанія «Метал Інвест» (а.с.120).

Суд першої інстанції, задовольняючи скаргу, виходив з того, що державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження щодо ОСОБА_4 у період 2016 2017 роки не здійснював будь-які виконавчі дії.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з таких підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 447 ЦПК України та ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року №6 при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Як убачається з матеріалів справи та матеріалів виконавчого провадження, що були надані державним виконавцем разом із відзивом на скаргу до суду першої інстанції, а також повторно до апеляційного суду разом із апеляційною скаргою, державним виконавцем після відкриття виконавчого провадження були вжиті всі необхідні заходи щодо примусового виконання рішення суду.

Зокрема, для забезпечення виконання рішення суду 19 грудня 2014 рокудержавним виконавцем було накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_6 та оголошено заборону на його відчуження (т.2 а.с.10 зворот).

19 грудня 2014 року було направлено подання на адресу Соснівського районного суду міста Черкаси направлено подання про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон без вилучення паспорту громадянина України до повного виконання ним своїх зобов`язань (т.2 а.с.16-18).

Також, державним виконавцем, було встановлено факт зміни прізвища боржника з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

24 жовтня 2014 року державним виконавцем було направлено подання про розшук боржника до Соснівського районного суду міста Черкаси (т.2 а.с.28-29).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем зупинено виконавче провадження 15 грудня 2014 року у зв`язку із розшуком боржника відповідно до ухвали Соснівського районного суду міста Черкаси № 712/1491/14-ц від 20 листопада 2014 року (т.2 а.с.12).

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 грудня 2014 року за поданням державного виконавця було тимчасово обмежено право виїзду за кордон боржника до погашення заборгованості (т.2 а.с.61).

Постановою від 06 квітня 2015 року було поновлено виконавче провадження (т.2 а.с.52).

06 квітня 2015 року державним виконавцем до Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області було направлено подання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за умисне невиконання рішення суду (т.2 а.с.54-58).

Крім того, з метою виконання рішення суду державним виконавцем було направлено відповідні запити до правовстановлюючих органів, державних органів реєстрації майна, Державної фіскальної служби України та Управління Пенсійного фонду України.

Згідно відповіді Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 26 травня 2016 року № 09/04/10898/НК ОСОБА_4 , станом на 31 березня 2015 року, серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів, відсутній (т.2 а.с.36).

За відомостями Державної фіскальної служби за боржником ОСОБА_4 не виявлено відкритих рахунків у банківських установах (т.2 а.с.66).

За інформацією Пенсійного фонду України боржник ОСОБА_4 , як отримувач пенсії, на обліку не перебуває, проте працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Компанія «Метал Інвест» (т.2 а.с. 67).

Як убачається з облікової картки приватного ТЗ за боржником зареєстровано мотоцикл сірий JAWA 350, ДНЗ 3837 ЧКЕ, який постановою державного виконавця від 21 листопада 2016 року був оголошений в розшук (т.2 а.с. 47- 48).

12 червня 2018 року державним виконавцем були винесені постанови про звернення стягнення на доходи боржника, а саме головному бухгалтеру Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Метал Інвест» проводити щомісячне утримання з усіх видів доходу, що належить до виплати боржнику ОСОБА_4 , після відрахування податків, у розмірі 20% на погашення заборгованості за виконавчими документами. (т.2 а.с. 76,78,80).

Зокрема, державним виконавцем неодноразово здійснювався вихід за адресою, визначеною місцем виконання, а саме АДРЕСА_1 та місцем реєстрації боржника, та встановлено, що ліквідного майна на праві приватної власності не виявлено, що підтверджується актами державного виконавця (т.2 а.с. 27, 42, 63, 69, 70, 119).

Крім того, державним виконавцем здійснено вихід за адресою АДРЕСА_3 , та встановлено, що боржник за вказаною адресою не проживав.

3 метою перевірки майнового стану боржника на вимогу стягувача державним виконавцем надавалось доручення Соснівському відділу ДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області на здійснення виходу за адресою м. Черкаси, вул АДРЕСА_4 Сумгаїтська 39, кв. 58, та встановлено, що перевірити майновий стан не вдається, оскільки ніхто двері до квартири не відчиняє, про що складений відповідний акт (т.2 а.с. 20, 63 ).

Крім того, державним виконавцем неодноразово направлялись боржнику вимоги (т.2 а.с. 26, 40, 41).

06 червня 2018 року ОСОБА_4 надав державному виконавцю письмове пояснення, що не може сплатити борг у повному обсязі для задоволення вимог стягувачів і майна на праві власності не має(т.2 а.с. 50).

Як убачається з пояснення ОСОБА_4 від 06 червня 2018 року доступ до квартири за адресою АДРЕСА_2 , він надати не може, оскільки вказана квартира належить його вітчиму (т.2 а.с. 51).

Відповідно до цілого переліку розпоряджень державного виконавця протягом 2016-2018 років із боржника стягувалися кошти, які направлялися державним виконавцем на погашення боргу (т.2 а.с.97-121). Про часткове погашення боргу ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечував.

Таким чином, доводи скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про те, що заходи, спрямовані на реальне виконання судового рішення, здійснювалися державним виконавцем з порушенням вимог закону, без дотриманням прав боржника, спростовуються наявними у матеріалах справи відомостями про хід виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні.

Колегія суддів вважає, що державним виконавцем проведено всі заходи примусового характеру, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Суд першої інстанції при розгляді скарги порушив норми процесуального права, неправильно застосовував норми матеріального права, що відповідно до ст. 376 ЦПК, є підставами для скасування оскарженої ухвали суду та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця та керівництва Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Керуючись ст. ст. 376, 381-384 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області задовольнити.

Ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 25 січня 2019 року скасувати.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця та керівництва Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 16 травня 2019 року.

Головуючий суддя: О.І. Чельник

Судді: С.М. Єгорова

С.І. Мурашко