КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 755/1795/19 Головуючий у 1-й інстанції суддя: Яровенко Н.О.

09 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Саліхова В.В.

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК Українив м. Києві апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 квітня 2019 року в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути з відповідача 11 573,49 грн. вартість не облікованої електричної енергії та 1 921 судового збору.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 квітня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» 3 835, 47 грн. боргу за необліковану електроенергію. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» 1 762 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, з неправильною оцінкою доказів. В обґрунтування своїх доводів вказує, що відповідно до акту порушення №048795 від 03.08.2016 за адресою відповідача під час перевірки виявлено пошкодження пломби електропередавальної організації. Звертає увагу на те, що збільшення споживання електричної енергії за аналогічний період також свідчить про без облікове споживання.

Вказує, що перебіг строку позовної давності почався з 21.10.2016 на 30-й день після отримання боржником протоколу та рахунку 21.09.2016, а тому останній не підлягає застосуванню.

ОСОБА_1 відзив у встановлені строки на апеляційну скаргу не подав.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/11264/2019
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що стягнення заборгованості за період з 04 серпня 2013 року по 30 січня 2016 року в цій частині в позові слід відмовити з підстав пропуску строків позовної давності.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується колегія суддів, враховуючи наступне.

При розгляді справи в суду першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 03 серпня 2016 року представниками постачальника електричної енергії ПАТ «Київенерго» електромонтерами ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, складено акт про порушення № 048795 з якого вбачається, що ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 порушив ст.ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п.п. 10; 4, 42 ПКЕЕН, пошкоджені пломби Держспоживстандарту та заводу виробника, пломби мають сліди від перепломбовування стороннім предметом та чітко виражені сліди механічного впливу (а. с. 23).

03 серпня 2016 року складено акт технічної перевірки та схеми підключення засобу обліку електричної енергії, збереження апломб у побутового споживача, на підстав чого було виявлено порушення цілісності приладу обліку або пломб на ньому, чим порушено ПКЕЕн, прилад обліку направлено на експертизу (а. с. 24).

03 серпня 2016 року складено акт про усунення порушення ПКЕЕ (ПКЕЕН) № 048795, відповідно до якого для усунення порушень виконано заміну лічильника за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 25).

Згідно акту № 1359 про проведення експертизи від 08 вересня 2016 року, за результатами експертизи лічильник № 4991026, дата повірки - I/12, визнано непридатним до подальшої експлуатації, внаслідок пошкодження пломб Держспоживстандарту та заводу виробника отримано несанкціонований доступ до конструкції лічильника (а. с. 27).

Листом № 030/34-2651 від 11 серпня 2016 року, ОСОБА_1 повідомлено про проведення засідання комісії з розгляду актів порушень 21 вересня 2016 року об 11 год. 15 хв., на якій буде розглянуто складений відносно нього акт про порушення ПКЕЕН № 048795 від 03 серпня 2016 року (а. с. 32).

21 вересня 2016 року комісією № 1 з розгляду актів про порушення споживачами ПКЕЕН, за участі ОСОБА_1 складено протокол № 2179 від 21 вересня 2016 року засідання комісії по розгляду акта про порушення № 048795 від 03 серпня 2016 року з якого вбачається, що споживач на об`єкті по АДРЕСА_1 порушив ПКЕЕ, а саме виявлено пошкоджені пломби Держспоживстандарту та заводу-виробника - пломби мають сліди від пере пломбування стороннім предметом та чітко виражені сліди механічного впливу (а. с. 36).

Крім того, було складено розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН за актом від 03 серпня 2016 року №048795, згідно якого вартість необлікованої електричної енергії становить 11 573,49 грн., про що і повідомлено споживача (а. с. 34-35).

Враховуючи вищевикладене, ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» звернулося до суду із відповідним позовом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 № 45 власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є

одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком - оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Обов`язком виконавця - забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлові комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз законодавства, що регулює спірні правовідносини, дає можливість зробити висновок про те, що відповідальність споживача за надані житлово-комунальні послуги, за їх несплату, наступає у випадку підтвердження установою або організацією, яка їх надає, факти несплати останніх.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України «Про електроенергетику», а також нормативно-правовими актами в сфері електропостачання.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 зазначеного Закону споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Згідно з положенням ч. 2 ст. 27 Закону України відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику, визначено, що правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є: крадіжка електричної енергії.

Відповідно до положень пункту 3.1 Методики вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕН, зокрема, пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, використання фазозсувного трансформатору тощо (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу (власнику або наймачу об`єкта) приладів обліку, установлених пломб та індикаторів).

Факт втручання споживача в роботу приладів обліку, факт пошкодження пломб та/або приладів обліку має бути підтверджений експертизою.

У разі визнання споживачем факту втручання в роботу приладів обліку, факту зумисного пошкодження пломб з відбитками тавр енергопостачальника чи тавр про повірку приладів обліку (у разі встановлення таких пломб та зазначення їх в акті про збереження пломб), складеному в порядку, установленому ПКЕЕН, який підтверджує факт установлення і передачу на збереження приладів обліку і пломб), факту зумисного пошкодження приладів обліку, про що окремо зазначається в акті про порушення, підтвердження експертизою зазначених порушень ПКЕЕН необов`язкове.

Пунктом 9 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (чинних на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, споживання електричної енергії без приладів обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами. У квартирах або інших об`єктах побутового споживача, розташованих за однією адресою, встановлюється один засіб обліку незалежно від кількості господарських будівель.

Засіб обліку повинен мати пломбу з відбитком повірочного клейма територіального органу Держспоживстандарту та пломбу з відбитком клейма або логотипу енергопостачальника.

У разі встановлення засобу обліку в квартирі (будинку) або іншому об`єкті побутового споживача енергопостачальник складає акт про збереження пломб у двох примірниках, один з яких залишається у побутового споживача (п. 10).

Відповідно до п 48 Правил побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема, за порушення правил користування електричною енергією та розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку.

Відповідно до п. 2 Правил, самовільне підключення це споживання електричної енергії без укладення з електропостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил.

Згідно з п. 53 Правил, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Відповідно до п. 3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 №562 ця Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення, зокрема, порушень ПКЕЕН:

1) пошкодження або відсутності на приладах обліку пломб з відбитками тавр про повірку приладів обліку (за умови наявності акта про збереження пломб, складеного в порядку, установленому ПКЕЕН, або іншого документа, який підтверджує факт пломбування приладів обліку, та за умови втручання споживача в роботу приладів обліку);

2) пошкодження або відсутності пломб з відбитками тавр електропередавальної організації або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про збереження пломб, складеному в порядку, установленому ПКЕЕН, або в іншому документі, який підтверджує факт пломбування приладів обліку, установлення індикаторів та передачу на збереження приладів обліку електричної енергії, відповідних пломб та індикаторів;

3) пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, використання фазозсувного трансформатора тощо (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу (власнику або наймачу об`єкта) приладів обліку, установлених пломб та індикаторів).

Факт втручання споживача в роботу приладів обліку, факт пошкодження пломб та/або приладів обліку має бути підтверджений експертизою.

Якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об`єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки.

Матеріали справи свідчать, що 21 вересня 2016 року комісією № 1 з розгляду актів про порушення споживачами ПКЕЕН, за участі ОСОБА_1 складено протокол № 2179 від 21 вересня 2016 року засідання комісії по розгляду акта про порушення № 048795 від 03 серпня 2016 року з якого вбачається, що споживач на об`єкті по АДРЕСА_1 порушив ПКЕЕ, а саме виявлено пошкоджені пломби Держспоживстандарту та заводу-виробника - пломби мають сліди від пере пломбування стороннім предметом та чітко виражені сліди механічного впливу (а. с. 36).

Складено розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН за актом від 03 серпня 2016 року №048795, згідно якого вартість необлікованої електричної енергії становить 11 573,49 грн. (а. с. 34-35).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про необхідність стягнення з ОСОБА_1 боргу за не обліковану електроенергію правильними.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись із висновками суду першої інстанції щодо застосування строків позовної давності до спірних правовідносин, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Встановлено, що рішенням комісії від 21.09.2016 ПАТ «Київенерго» було здійснено розрахунок та затверджено вказаний Акт. На засіданні комісії від 21.09.2016. ОСОБА_1 був присутнім та з протоколом ознайомлений, що засвідчено його підписом. Споживачу було надано строк в 30 календарних днів, з дня отримання протоколу та рахунку, на оплату заборгованості.

Останній день строку виконання зобов`язання настав на 30-й день після отримання боржником протоколу та рахунку - 21.10.2016.

Із відповідним позовом до суду ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» звернулося 31.01.2019, тобто в межах трирічного строку позовної давності.

Акт про порушення №048795 складено 03.08.2016, однак останній сам по собі не породжує жодних юридичних наслідків для споживача електроенергії, а є лише фактом фіксації порушення.

На вищевикладене суд першої інстанції уваги не звернув, у зв`язку з чим дійшов невірних висновків щодо необхідності застосування до спірних правовідносин строків позовної давності, з неповним дослідженням обставин справи.

За наведеного, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Отже відповідно до вимог ч. 2 ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» 11 573,49 грн. боргу за необліковану електроенергію.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 141 ЦПК України із ОСОБА_1 на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4 802,50 грн. при розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374, 376, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 квітня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» заборгованість за необліковану електричну енергію в розмірі 11 573,49 грн. та судовий збір в розмірі 4 802,50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: І.М. Вербова

О.В. Шахова