Єдиний унікальний номер справи 488/3868/17 Головуючий в апеляційній інстанції - Лисенко П.П.
Провадження № 22-ц/812/758/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 травня 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Лисенка П.П.,

суддів: Галущенка О.І., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Цуркан І.І.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 ,

відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

їх представника ОСОБА_5 ,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва, яке ухвалене 30 січня 2019 року о 13 годині 01 хвилини, в приміщенні Корабельногорайонного суду м. Миколаєва під головуванням судді Лазаревої Г.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Корабельного району, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Корабельної районної ради,

В С Т А Н О В И Л А:

19 жовтня 2017 року ОСОБА_1 пред`явив до в Адміністрації Корабельного району, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вищезазначений позов, який обґрунтовував наступним.

Він єдиний спадкував майно ОСОБА_8 , яка є його матір`ю та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки його рідна сестра - ОСОБА_9 від спадщини відмовилася на його користь.

В свою чергу, ОСОБА_8 прийняла спадщину після смерті своєї матері - ОСОБА_10 , яка померла у ІНФОРМАЦІЯ_2 року та була єдиним власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_10 мала ще й сина - ОСОБА_11 , дітьми якого є відповідачі по справі.

Під час вирішення у 2012 року спору про поділ спадкового жилого будинку та земельної ділянки, позивачу стало відомо, що рішенням виконавчого комітету Корабельної районної ради народних депутатів № 50 від 23 березня 1990 року було оформлено право власності за ОСОБА_11 на самовільно споруджені ним об`єкти нерухомості, розташовані біля будинку АДРЕСА_1 , а саме: на сіни літ. «а» розміром 2,35 м х 11.7 м, нежитлову прибудову літ. «А1» розміром 8,36 м х 2,75 м, сарай літ. «Д» розміром 2,38 м х 5,8 м, сарай літ. «Ж» розміром 3,06 м х 5,91 м, сарай літ. «К» розміром 3,53 м х 3,13 м, сарай літ. «Н» розміром 4,06 м х 2 м, літній душ літ. «М», вбиральню літ. «Л», гараж літ. «З» розміром 3,92 м х 6 м, навіс літ. «Е» розміром 2,83 м х 2,37 м, та на збільшену житлову площу будинку, розміром 51,6 кв.м.

Посилаючись на те, що на час прийняття вказаного рішення, власником житлового будинку за даною адресою була ОСОБА_10 , що виключало визнання за іншими особами право на житлові та нежитлові приміщення, що є складовими будинку, позивач просив визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Корабельної районної ради народних депутатів № 50 від 23 березня 1990 року в частині оформлення ОСОБА_11 у будинку АДРЕСА_1 , самовільно побудовані господарські споруди, а саме: 18,9 м2 жилої площі у житловому будинку літ. «А», нежитлової прибудови літ. «А-1» розміром 8,36 м х 2,75м, сіни літ. «а» розміром 2,35м х11,7 м, сарай літ. «Д», розміром 2,85х5,8 м, сарай літ. «Ж», розміром 3,06х5,91 м, сарай літ. «К», розміром 3,53х3,13 м, сарай літ. «Н», розміром 4,06х2,0 м, літній душ «М», вбиральня «Л», гараж літ. «З», навіс літ. «Е».

Рішенням Корабельний районного суду м. Миколаєва від 30 січня 2019 року в позові відмовлено, з підстав пред`явлення позову до неналежної особи.

Позивач подав на це рішення апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та прийняти постанову - про задоволення позову в повному обсязі, з підстав неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи.

Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду 1 інстанції без змін, оскільки суд постановив його з додержанням норм матеріального й процесуального права.

Так, відмовляючи в позові, суд 1 інстанції виходив з того, що адміністрація Корабельного району Миколаївської міської ради, на момент вирішення позову, не є правонаступником виконкому Корабельної районної ради, оскільки Положення про адміністрацію, яким зазначене передбачалося, втратили свою силу, а нове положення цього обов`язку не передбачило.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду погоджується з обставинами та правовідносинами, встановленими судом 1 інстанції, висновки щодо них та результату вирішення справи, вважає вірними, обґрунтованими й законними.

За Конституцією України, ст. 49 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів.

Відповідно до статей 1, 3 ЦК України, 2, 4, 12-13, 367 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, слід зауважити, що, виходячи із загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, в порядку цивільного судочинства регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у встановлених законом випадках, органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Відмова від такого права є недійсною.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України і обраний позивачем.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

При цьому, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, для чого роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і допомагає здійсненню їхніх прав.

Відповідно до статей 12, 78, 81, 263 ЦПК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» Про судове рішення у цивільній справі - рішення суду у цивільній справі, як найважливіший акт правосуддя, покликаний забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини і наповнити реальністю принцип верховенства права, повинен ухвалюватися за неухильного додержання вимог чинного процесуального законодавства про його законність і обґрунтованість.

Рішення визнається законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд оцінює докази відповідно до вимог статей 77 - 78, ч.ч. 3-4 ст. 82, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно із статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги і може вийти за їх межі.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 27 червня 1968 року та свідоцтва про право на спадщину від 27 червня 1968 року, виданих державним нотаріусом П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори Гусаренко І.М., власником домоволодіння по АДРЕСА_1 була ОСОБА_10 (а.с.14-17).

Вона мала двох дітей від різних батьків - ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , які проживали за вказаною адресою.

На земельній ділянці, де знаходився указаний будинок, з дозволу його власника, як зазначають відповідачі але без будівельної документації, ОСОБА_11 було збудовано ряд об`єктів нерухомості.

Згідно з рішенням Виконавчого комітету Корабельної районної ради народних депутатів № 50 від 23 березня 1990 року вирішено оформити право особистої власності ОСОБА_11 на сіни літ. «а» розміром 2,35 м. х 11.7 м., нежитлову прибудову літ. «А1» розміром 8,36 м х 2,75 м, сарай літ. «Д» розміром 2,83 м х 5,8 м, сарай літ. «Ж» розміром 3,06 м х 5,91 м, сарай літ. «К» розміром 3,53 м х 3,13 м, сарай літ. «Н» розміром 4,06 м х 2 м, літній душ літ. «М», вбиральню літ. «Л», гараж літ. «З» розміром 3,92 м х 6 м, навіс літ. «Е» розміром 2,83 м х 2,37 м, та на збільшену на 18,9 кв.м житлову площу будинку, розміром 51,6 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 померла.

Спадщину після смерті ОСОБА_10 прийняли ОСОБА_8 (дочка померлої) та її син ОСОБА_11 , який був прописаним зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 помер.

Після його смерті до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулись його спадкоємці за законом - ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7

04 лютого 2005 р. ОСОБА_8 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, видане П`ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою, на 1/2 частину спадкового майна ОСОБА_10 житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2010 року визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 04 лютого 2005 року ОСОБА_8 . П`ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою на 1/2 частину спадкового майна житлового будинку по АДРЕСА_1 , в частині виключення зі спадкового майна збільшеної на 18,9 кв.м. житлової площі у житловому будинку літ. «А», нежилої прибудови літ. «А-1» розміром 8,36 мх 2,75 м, сіней літ. «а» розміром 2,35 м х 11,7 м, сарай літ. «Д» розміром 2,83 м х 5,8 м, сарай літ. «Ж» розміром 3,06 м х 5,91 м, сарай літ. «К» розміром 3,53 м х 3,13 м, сарай літ. «Н» розміром 4,06 м х 2 м, літній душ літ. «М», вбиральню літ. «Л», гараж літ. «З» розміром 3,92 м х 6 м, навіс літ. «Е» розміром 2,83 м х 2,37 м., та скасовано його реєстрацію в Миколаївському МБТІ.

Крім цього, даним рішенням суду визнано право власності за ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в рівних частинах на збільшену на 18,9 кв.м житлової площі у житловому будинку літ. «А», нежилу прибудови літ. «А-1» розміром 8,36 м х 2,75 м, сіней літ. «а» розміром 2,35 м х 11,7 м, сарай літ. «Д» розміром 2,83 м х 5,8 м, сарай літ. «Ж» розміром 3,06 м х 5,91 м, сарай літ. «К» розміром 3,53 м х 3,13 м, сарай літ. «Н» розміром 4,06 м х 2 м, літній душ літ. «М», вбиральню літ. «Л», гараж літ. «З» розміром 3,92 м х 6 м, навіс літ. «Е» розміром 2,83 м х 2,37 м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.20-22). Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 17 березня 2011 року, рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2010 року залишено без змін (а.с.108-111).

Указані судові рішення набули чинності, а встановлені ними обставини та правовідносини - преюдиційного характеру.

Такого ж характеру набули і судові рішення Корабельного районного суду від 18.10.2016 року по справі № 488/1939/15-ц, Апеляційного суду Миколаївської області від 31 січня 2017 року та ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, яким визначено суб`єктний склад спірних правовідносин, до яких не належить адміністрація Корабельного району Миколаївської міської ради.

ОСОБА_1 як правонаступник (спадкоємець) своєї матері ОСОБА_8 (спадкоємиці власника будинку ОСОБА_10 ) фактично посилався на порушення оспорюваним рішення виконавчого комітету від 23 березня 1990 року №50 в частині оформлення у будинку АДРЕСА_1 , самовільно побудовані господарські споруди, а саме: 18,9 м2 жилої площі у житловому будинку літ. «А», нежитлової прибудови літ. «А-1» розміром 8,36 м х 2,75м, сіни літ. «а» розміром 2,35м х11,7 м, сарай літ. «Д», розміром 2,85х5,8 м, сарай літ. «Ж», розміром 3,06х5,91 м, сарай літ. «К», розміром 3,53х3,13 м, сарай літ. «Н», розміром 4,06х2,0 м, літній душ «М», вбиральня «Л», гараж літ. «З», навіс літ. «Е», своїх прав як спадкоємця та прийнятого з перевищенням повноважень.

З Положення про адміністрацію Корабельного району Миколаївської міської ради, затвердженого 23 лютого 2017 року не вбачається, що адміністрація Корабельного району Миколаївської міської ради є правонаступником виконкому Корабельної районної ради.

Крім того, суд першої інстанції правильно врахував той факт, що на момент подання ОСОБА_1 даного позову, втратило чинність Положення про адміністрацію району виконкому Миколаївської міської ради від 25 березня 2004 року, відповідно до якого адміністрація району була правонаступником відповідного районного виконавчого комітету м. Миколаєва.

У зв`язку з викладеним, суд 1 інстанції зробив висновок, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду, що вимога, щодо правової долі рішення виконкому, пред`явлено до неналежного відповідача.

З урахуванням всіх зазначених обставин, суд не вбачає підстав для скасування судового рішення, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення спору, а тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки наведені в ній доводи не спростовують висновків судів.

За такого, рішення суду 1 інстанції ухвалене з дотриманням вимог чинного законодавства і підлягає залишенню в силі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 30 січня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий П.П. Лисенко

Судді: О.І. Галущенко

Т.В. Серебрякова

__________________________________________________

Повний текст постанови складено 17 травня 2019 року.