Справа № 383/1100/19
Номер провадження 2-з/383/7/19
УХВАЛА

08 жовтня 2019 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Бондаренка В.В., в приміщенні Бобринецького районного суду Кіровоградської області розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , державного реєстратора Новоградівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області Пономарьової Лариси Богданівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 , про визнання недійсними договору оренди земельної ділянки від 05 червня 2019 року укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 площею 1,5369 га, кадастровий номер :02:000:3046, зареєстрованому в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06 червня 2019 року та договору оренди земельної ділянки від 05 червня 2019 року укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 площею 4,7410 га, кадастровий номер :02:000:0470, зареєстрованому в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06 червня 2019 року. Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 в період дії укладених з позивачем договорів оренди щодо вказаних земельних ділянок, уклала спірні договори оренди щодо вказаних земельних ділянок.

07 жовтня 2019 року тобто після пред`явлення позову позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) та ОСОБА_5 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) особисто чи через інших осіб на підставі правочину або іншим способом вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав щодо земельної ділянки площею 1,5369 га, кадастровий номер :02:000:3046, та земельної ділянки площею 4,7410, кадастровий номер :02:000:0470, що розташовані за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, Новоградівська сільська рада, за межами населеного пункту, які належать ОСОБА_5 до закінчення розгляду судом даної цивільної справи (набрання рішенням суду законної сили, закриття провадження у справі), а також заборонити ОСОБА_6 обробіток (в тому числі, але не виключно: посів, оранку, культивацію, рекультивацію, збирання врожаю та інші дії щодо знищення посів чи заволодіння врожаю з них) земельної ділянки площею 1,5369 га, кадастровий номер :02:000:3046, та земельної ділянки площею 4,7410, кадастровий номер :02:000:0470, що розташовані на території за адресою: Новоградівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, за межами населеного пункту, які належать ОСОБА_5 - до закінчення розгляду судом даної цивільної справи (набрання рішенням суду законної сили, закриття провадження у справі).

Заява обґрунтована тим, що вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони будь-яких дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав щодо вказаних земельних ділянок є необхідним, оскільки недобросовісні дії ОСОБА_5 , яка в період дії договорів оренди уклала спірні договори з іншим орендарем, що свідчить про можливість останньої в будь-який час укласти новий договір оренди земельних ділянок, що призведе до залучення до участі у справі інших осіб, зробить неможливим і втраченим сенсу виконання рішення суду. Вказує, що земельні ділянки перебувають в оренді позивача-орендаря протягом тривалого часу і засіяні позивачем ще до виконання відчужуваних дій, тому існує можливість знищення очікуваного вражаю, що призведе до збитків у вигляді неодержаного прибутку. Також зазначив, що за його заявою внесено відомості до ЄРДР за фактом можливого вчинення шахрайських дій ОСОБА_7 З ОСОБА_8 та ОСОБА_2 .

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши матеріали заяви, вважаю, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, зокрема позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснення платежів, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч.2 ст.150 ЦПК України).

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Згідно з п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяви про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд зазначає, що мета забезпечення позову саме й полягає в недопущенні вчинення дій, направлених на ускладнення виконання можливого рішення суду. При цьому надання доказів того, що ще не сталося, та з метою унеможливлення чого суд й застосовує заходи забезпечення, є неможливим.

При вирішенні такого питання суд має враховувати, чи дійсно між сторонами є спір, та чи наявна у сторони можливість вчинення таких дій, направлених на уникнення реального виконання рішення суду.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Як убачається з матеріалів справи предметом спору є визнання недійсними договорів оренди земельної ділянки площею 1,5369 га, кадастровий номер :02:000:3046, та площею 4,7410 га, кадастровий номер :02:000:0470, укладених 05 червня 2019 року укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Слід зазначити, що зазначені земельні ділянки перебувають в оренді ПП ОСОБА_1 .

Враховуючи, що предметом спору є визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, суд вважає, що забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та ОСОБА_5 особисто чи через інших осіб на підставі правочину або іншим способом вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав щодо земельної ділянки площею 1,5369 га, кадастровий номер :02:000:3046, та земельної ділянки площею 4,7410, кадастровий номер :02:000:0470, є співмірним із заявленими позовними вимогами, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Аналіз законодавства, що регулює правовідносини, пов`язані із правом власності, дає підстави для висновку про те, що при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Зазначено, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах.

При цьому, обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав як власника так і користувача земельних ділянок, а обмежується лише можливість розпорядитися ними. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Отже, з метою ефективного забезпечення балансу інтересів сторін по справі, суд вважає, що наявні підстави для застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та ОСОБА_5 особисто чи через інших осіб на підставі правочину або іншим способом вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав щодо земельної ділянки площею 1,5369 га, кадастровий номер :02:000:3046, та земельної ділянки площею 4,7410, кадастровий номер :02:000:0470.

Внесення відомостей в ЄРДР за заявою позивача значення для вирішення питання забезпечення цивільного позову не має та до уваги не приймається, оскільки виходячи з презумпції невинуватості факт вчинення особою кримінального правопорушення може бути підтверджуватися лише вироком суду, що набрав законної сили, а сам факт внесення відомостей до ЄРДР свідчить лише про припущення позивача щодо вчинення можливого кримінального правопорушення.

Разом з тим, вимога про заборону ОСОБА_6 обробіток (в тому числі, але не виключно: посів, культивацію, рекультивацію, збирання врожаю та інші дії щодо знищення посів чи заволодіння врожаю з них) земельної ділянки площею 1,5369 га, кадастровий номер :02:000:3046, та земельної ділянки площею 4,7410, кадастровий номер :02:000:0470, що розташовані на території за адресою: Новоградівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, за межами населеного пункту, які належать ОСОБА_5 - до закінчення розгляду судом даної цивільної справи (набрання рішенням суду законної сили, закриття провадження у справі) є застосуванням наслідків вирішення вказаного спору по суті, а отже не є співмірною із заявленими позовними вимогами.

Крім того, земельні ділянки, договори оренди щодо яких оспорюються, перебувають у користуванні ПП Сметана, що свідчить про відсутність у ОСОБА_6 можливості правомірного вчинення вказаних дій.

Отже, заява не містить достатнього обґрунтування доводів очевидності небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника, без застосування вказаного заходу забезпечення позову, не наведено причин неможливості захисту прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, будь-яких фактичних даних, які б свідчили про те, що невжиття заходів по забезпеченню позову в даному випадку може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи призвести до необхідності додавати значні зусилля для поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся.

Керуючись ст.ст. 149-153, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборони ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) та ОСОБА_5 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) особисто чи через інших осіб на підставі правочину або іншим способом вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав щодо земельної ділянки площею 1,5369 га, кадастровий номер :02:000:3046, та земельної ділянки площею 4,7410 га, кадастровий номер :02:000:0470, що розташовані за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район АДРЕСА_1 Новоградівська сільська рада, за межами населеного пункту, які належать ОСОБА_5 , до закінчення розгляду судом даної цивільної справи (набрання рішенням суду законної сили, закриття провадження у справі).

Дана ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження (ч.1 ст. 157 ЦПК України).

В задоволенні іншої частини вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити заявнику та іншим учасникам справи для відому, а також для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Бобринецький районний суд Кіровоградської області).

Повний текст ухвали складено 08.10.2019 року.

Суддя В.В. Бондаренко