ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2019 року м. Одеса

справа № 523/8297/17

провадження № 22-ц/813/4511/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Колеснікова Г.Я. (суддя-доповідач),

суддів - Ващенко Л.Г., Вадовської Л.М.,

за участю секретаря Сороколет Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди, укладеної 13 вересня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 07 червня 2013 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося, тому з червня 2016 року перестали разом проживати. Шлюб фактично припинений, відповідач має стосунки з іншою жінкою. Син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач офіційно працевлаштований, коштів на його утримання не надає.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просила суд розірвати шлюб між нею ( ОСОБА_1 ) та ОСОБА_2 , стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з моменту подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття (а.с.2-4).

Відповідач позов визнав, просив судове засідання провести у його відсутність (а.с.36).

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 05 жовтня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволений.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 07 червня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 571, розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (судом помилково зазначена дата ІНФОРМАЦІЯ_5) у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 08 червня 2017 року до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (суд помилково зазначив дату ІНФОРМАЦІЯ_5). Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Вирішено питання про судові витрати (а.с.38-39).

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що:

- сторони фактично припинили подружні відносини з червня 2016 року, спільне господарство не ведуть та відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував;

- батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття за вимогами ст.180 СК України, а з огляду на офіційне працевлаштування відповідача та положення ст.182 СК України розмір аліментів встановлений на рівні 1/3 частини всіх видів його заробітку.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 30 січня 2019 року залишено без задоволення заяву представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 05 жовтня 2017 року (а.с.82).

Доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просить заочне рішення суду в частині позовних вимог про:

- розірвання шлюбу - скасувати, позовні вимоги в цій частині - залишити без розгляду;

- стягнення аліментів на дитину - змінити, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 щомісячно в розмірі ј частини заробітку (а.с.85-88).

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення, не врахував, що:

- заочним рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 30 жовтня 2017 року шлюб між сторонами розірваний. Під час відкриття провадження у цій справі у провадженні Березанського районного суду Миколаївської області вже перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, тому відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.122 ЦПК України (в редакції на момент ухвалення судового рішення) суд повинен був відмовити у відкритті провадження у цій справі, а при встановленні зазначеної обставини при подальшому розгляді справи, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.205 ЦПК України (в редакції на момент ухвалення судового рішення) позовна заява в цій частині підлягала залишенню без розгляду;

- за вимогами ч.5 ст.183 СК України той батьків, разом з ким проживає дитина, має право на звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину- 1/4, на двох - 1/3. Тобто суд стягнув з відповідача аліменти на утримання однієї дитини у підвищеному розмірі і замість 1/4 частки стягнув - 1/3 частку заробітку без належного мотивування прийнятого судом рішення суду.

Правом на відзив на апеляційну скаргу позивачка не скористалась.

Рух справи в апеляційній інстанції

13 вересня 2019 року до суду апеляційної інстанції надійшла спільна заява позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 про укладення між ними мирової угоди та про її затвердження судом, за умовами якої:

1. Сторонами визнається, що шлюб, який зареєстрований 07 червня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 571 - розірвано на підставі рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 30 жовтня 2017 року у цивільній справі № 469/747/17.

2. Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , погоджується та зобов`язується щомісячно сплачувати позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти в розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 13 вересня 2019 року (дати підписання мирової угоди) і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

3. Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , підтверджує, що заборгованість у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 12 вересня 2019 року відсутня.

4. Сторони заявляють про остаточне вирішення спору щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

5. Сторонам відомо про наслідки закриття провадження у справі, передбачені ст.ст.207,208,255,256 ЦПК України (а.с.128).

Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи сторони в судове засідання не з`явились, надавши суду заяви про слухання справи у їх відсутності, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи у відсутність належно сповіщених сторін (а.с.125,126,129-130).

Позиція апеляційного суду щодо мирової угоди

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, вивчивши умови підписаної сторонами мирової угоди, колегія суддів приходить до висновку про можливість часткового затвердження вказаної мирової угоди з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 07 червня 2013 року зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.8).

Від зазначеного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (а.с.13).

На момент розгляду справи в суді першої інстанції позивачка з відповідачем проживали окремо, дитина сторін проживала разом з матір`ю, знаходилася на її утриманні.

Відповідно до ч.7 ст.49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

За положеннями ч.ч.1-4 ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

За правилами ст.373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам ст.ст.206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до ст. 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

В даному випадку предметом позову є розірвання шлюбу між сторонами та стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Виходячи зі змісту мирової угоди у контексті предмету спору, суд вважає, що умови пункту першого суперечать закону, а умови пунктів другого, третього не суперечать закону та не порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Щодо першого пункту мирової угоди

Судом апеляційної інстанції встановлено, що заочним рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 30 жовтня 2017 року в іншій справі (справа № 469/747/17) задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.92). Рішення набрало законної сили.

У цій справі (№523/8297/17) заочним рішенням Суворовського районного суду від 05 жовтня 2017 року шлюб між сторонами також розірвано (а.с.39).

Таким чином, наявні два судових рішення, постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих саме підстав.

Умова пункту першого мирової угоди щодо визнання сторонами, що їх шлюб розірвано на підставі рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 30 жовтня 2017 року у цивільній справі № 469/747/17 суперечить закону, оскільки не може вирішуватись у такий спосіб.

Щодо другого, третього пунктів мирової угоди

Виходячи зі змісту пунктів другого, третього мирової угоди у контексті предмету спору, суд вважає, що його умови не суперечать закону та не порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Умови пунктів другого та третього мирової угоди є виконуваними та направлені на врегулювання спору на підставі взаємних поступок сторін.

Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Приймаючи до уваги, що сплата відповідачем аліментів на утримання дитини у розмірі 4 000 грн. щомісячно відповідає інтересам дитини, враховуючи баланс інтересів дитини та матеріальних можливостей батька, колегія суддів прийшла до висновку про можливість затвердження пунктів другого, третього мирової угоди сторін.

Висновки за результатами розгляду мирової угоди

Колегія суддів прийшла до висновку, що спільна заява сторін про затвердження мирової угоди підлягає частковому задоволенню.

Слід відмовити у затвердженні пункту першого мирової угоди щодо визнання сторонами, що шлюб розірвано на підставі рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 30 жовтня 20187 року у цивільній справі № 469/747/17.

Пункти другий та третій мирової угоди щодо стягнення аліментів на дитину та відсутності заборгованості по аліментам у відповідача підлягає затвердженню. У зв`язку з чим оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів підлягає визнанню нечинним та провадження у справі в зазначеній частині - закриттю.

За вимогами ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається, про що сторонам відомо, як вбачається з пункту п`ятого угоди.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Керуючись ст.ст.207,256,373,374 ЦПК України апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди, укладеної 13 вересня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Відмовити у затвердженні пункту першого мирової угоди, укладеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яким передбачено, що сторонами визнається, що шлюб, який зареєстрований 07 червня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 571 - розірвано на підставі рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 30 жовтня 2017 року у цивільній справі № 469/747/17.

Затвердити пункт другий мирової угоди, укладеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який передбачає, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , погоджується та зобов`язується щомісячно сплачувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти в розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 13 вересня 2019 року (дати підписання мирової угоди) і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Затвердити пункт третій мирової угоди, укладеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який передбачає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , підтверджує, що заборгованість у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 12 вересня 2019 року відсутня.

Заочне рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 05 жовтня 2017 року в частині стягнення аліментів визнати нечинним.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину в частині стягнення аліментів на дитину.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 01 жовтня 2019 року.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я. Колесніков