Єдиний унікальний номер судової справи: 225/6396/19
Номер провадження: 2/225/1201/2019
УХВАЛА

01 жовтня 2019 року м. Торецьк

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Ткач Г.В., розглянув позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Перевірив матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, що вказана позовна заява не підсудна Дзержинському міському суду Донецької області.

Частиною 1 статті 1 ЦПК України, передбачено, що цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Частиною 1ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За правилами частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При пред`явленні позову до суду позивачу необхідно визначити, до якого суду звернутися. Це питання вирішує інститут підсудності цивільних справ.

Підсудність - це розмежування компетенції між судами щодо розгляду і вирішення справ.

Питання про підсудність постає перед суддею після отримання позову та відомостей про зареєстроване місце проживання або перебування відповідача.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, суддя повинен визначити, який саме суд повинен розглядати дану справу.

Так, за правилами встановленими ч. 1ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.1 ст.28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

В позовній заяві зазначено, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, яка проживає з позивачем.

Як вбачається з позовної заяви та долучених матеріалів, позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що за адміністративно-територіальним поділом належить до Київського району м.Донецька та юрисдикції відповідного районного суду.

Місцем реєстрації відповідача вказано: АДРЕСА_2 в Куйбишевському районі м.Донецька.

Відповідно до Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02 вересня 2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ» відповідно дочастини першоїстатті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції", на підставі подань Державної судової адміністрації України на зміну територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним та апеляційним судам (вх. № 913/0/1-14 від 29 серпня 2014 року, вх. № 10027/0/30-14 від 01 вересня 2014 року), визначено територіальну підсудність цивільних справ Київського районного суду м.Донецька та Куйбишевського районного суду м.Донецька до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Гарантоване ст.6 Конвенції прозахист правлюдини і основоположних свобод право на справедливий суд включає право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно з судовою практикою Європейського Суду з прав людини фраза «встановленого законом», крім іншого, поширюється на дотримання судом певних норм, які регулюють його діяльність; у разі перевищення судом повноважень, які чітко викладені в процесуальному законі, такий суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у значенні п. 1 ст. 6 Конвенції (справа «Сокуренко і Стригун проти України»).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що Дзержинському міському суду Донецької області територіально не підсудна цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, справа підсудна Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 ЦПК України, жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1ст. 31 ЦПК Українипередбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, враховуючи, що завданням цивільного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, приходжу до висновку, що справа підлягає направленню до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Керуючись ст. ст.2, 4, 27,31, 32, 187, 260,261, 353 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів передати на розгляд до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю відповідно до вимог ч. 3 ст.31ЦПК України здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя: