Справа № 202/5550/18
Провадження № 2/202/475/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 травня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Бєльченко Л.А.,

при секретарі - Розсоха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

10.09.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом до ОСОБА_2 , указуючи, що він є власником 1/2 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 18.07.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Столяровою В.М. за реєстровим № 1753. У вказаному домоволодінні зареєстрований він та його син ОСОБА_2 , відповідач у справі, який не проживає за місцем реєстрації з вересня 2010 року. Відповідач не сплачує за комунальні послуги та не бере участі в утриманні домоволодіння. Реєстрація відповідача за зазначеною адресою перешкоджає йому повною мірою розпоряджатись домоволодінням на власний розсуд та змушує нести додаткові затрати на комунальні послуги.

У зв`язку з викладеним позивач просив суд визнати відповідача таким, що втратив право користування домоволодінням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Не заперечував проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів (а.с. 38).

Відповідач в судове засідання двічі поспіль не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, не направив відзив на позовну заяву, адресу суду повернулися конверти із судовими повістками із рекомендованими повідомленнями із позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 18.07.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Столяровою В.М. за реєстровим № 1753, позивач є власником 1/2 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 19.09.2018 року (а.с. 14).

Відповідач у вказаному домоволодінні не проживає з вересня 2010 року, його речей у домоволодінні немає, що підтверджується актом від 09.08.2018 року, складеним за участі свідків: ОСОБА_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що проживають за адресою: АДРЕСА_3 , посвідченим предстанвиком квартального комітету № 1 (а.с. 25).

Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частиною другою статті 406 ЦК України визначено, що на вимогу власника сервітут може бути припинений за рішенням суду, за наявності обставин, що мають істотне значення.

З урахуванням зазначеного, приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 вселився до спірного домоволодіння як член сім`ї власника цього домоволодіння, ураховуючи, що право користування житлом має речово - правовий характер, а відповідач не проживає за спірною адресою більш ніж один рік, що являється обставиною, що має істотне значення, суд вважає, що наявні законні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 , що дає підстави для зняття відповідача з реєстраційного обліку.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бєльченко Л.А.