ПОСТАНОВА

Іменем України

07 жовтня 2019 року м. Кропивницький

справа № 404/5781/13-ц

провадження № 22-ц/4809/1449/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Черненка В.В.

суддів: Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.

секретар Гончар В.В.

учасники справи:

представник ОСОБА_1 - адвокат Довженко Д.С.

представник ПАТ «Державний Ощадний Банк» - Осадчук С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.07.2019, суддя Бершадська О.В., у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі № 404/5781/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася у суд з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі № 404/5781/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

На обґрунтування заяви зазначила, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.10.2013 року у справі № 404/5781/13-ц було задоволено вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про солідарне стягнення з неї та ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 153 720,26 грн. та судового збору в розмірі 768,60 грн., а всього 154 488,86 грн. Рішення набрало законної сили та на його виконання 20.10.2013 року було видано виконавчий лист.

06.07.2016 року постановою Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кіровограда Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області за вказаним виконавчим листом було відкрите виконавче провадження № 51564757.

Відповідно до повідомлення від 14.10.2014 року № 16-08/1814, банком відшкодовано непогашену частину кредитної заборгованості за кредитним договором № 542 від 07.09.2007 року, у розмірі 92 334,93 дол. США, за рахунок резерву, відповідно до вимог законодавства та відображено цю інформацію у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ).

06.11.2015 року Кіровоградською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби України у Кіровоградській області на підставі акту № 350/17-05/ від 26.10.2015 року про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства при оподаткуванні доходів, отриманих у вигляді списання заборгованості за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року прийняте податкове повідомлення-рішення № .

За висновками Акту перевірки, ОДПІ було визначено за порушення пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України та донараховане грошове зобов`язання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 203 032,11 грн. і застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 50 758,03 грн. Як зазначено в Акті перевірки, в 2014 році вона отримала доходи від Філії Кіровоградського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» за ознакою «126» - у вигляді боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням у 4-му кварталі 2014 року у сумі 1 195 739,46 грн. Листом філії Кіровоградського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» від 03.06.2015 року № 18/3-17/200 підтверджено достовірність даних, зазначених в звіті 1 ДФ податковий розрахунок сум доходу, нарахованого сплаченого на користь платника податку, і сум утриманого з них податку по фізичній особі ОСОБА_1

ОСОБА_1 зазначила, що з огляду на підтверджені Актом перевірки та повідомленням банку від 14.10.2014 року № 16-08/1814, непогашена частина кредитної заборгованості за кредитним договором № 542 від 07.09.2007 року, анульована банком за рахунок власного резервного фонду.

Зазначила, що зобов"язання за договором припинились в повному обсязі (за відсутності обов`язку повернути кредит), а тому просила суд виконавчий лист №404/5781/13-ц від 20.10.2013 року, який виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда визнати таким, що не підлягає виконанню

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.07.2019 у задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа від 20.10.2013 року , який виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції у зв`язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначено, що прийнявши відповідне рішення про списання безнадійної заборгованості за кредитним договором, банк фактично визнав, що заборгованість за цим договором втратила для нього економічний інтерес. Списані активи не беруть участь у формуванні показників фінансового стану банківської установи. Списання кредитної заборгованості за рахунок резерву є припиненням визнання в балансі банку її фінансового зобов`язання за кредитним договором.

Суд першої інстанції не звернув увагу, що здійснивши списання за рахунок спеціальних резервів заборгованість за кредитними зобов`язаннями, які були ним визнані безнадійними, банк припинив визнання цього фінансового зобов`язання (активу) та включив зазначену суму до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку у власному звіті 1ДФ у 4-му кварталі 2014 року за ознакою «126» (додаткове благо). Суд не дослідив питання оформлення банком документів бухгалтерського обліку, в якому відображено зміст зобов`язання, які свідчать про вчинення банком одностороннього правочину про прощення боргу, що припинили її кредитні зобов`язання як боржника.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 23.08.2019 року відкрито апеляційне провадження у справ.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 02.09.2019 року справу призначено до розгляду.

До суду надано відзив на апеляційну скаргу від філії Кіровоградського обласного управління ПАТ «Державний Ощадний Банк», в якому заперечується проти задоволення апеляційної скарги та зазначається, що відшкодування (списання банком) за рахунок резерву безнадійної заборгованості не свідчить про припинення зобов`язання шляхом прощення боргу кредитором в розумінні статті 605 ЦК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно статті 367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції встановив, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.10.2013 року, з врахуванням ухвали суду від 04.10.2013 року, по справі №404/5781/13-ц (номер провадження 2/404/2400/12) позов Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства « Державний Ощадний Банк»- 153 720,26 грн. заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк» 768,60 грн. з судового збору з кожного. В іншій частині вимог відмовлено.

Рішення набрало законної сили 22.10.2013 року (т.с. 1, а.с. 86-94, 95).

Виконавчі листи видано судом, 29.10.2013 року представнику стягувача, за заявою від 10.10.2013 року (т.с. 1, а.с. 103).

Постановою державного виконавця Фортечного ВДВС міста Кропивницький (Кіровоград) ГТУЮ Кіровоградської області від 06 липня 2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №404/5781/13-ц виданого 20.10.2013 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення, солідарно, з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "ДОБУ" заборгованості в розмірі 153 720,26 грн. та судового збору в розмірі 768,60 грн., а всього 154 488,86 грн. (т.с. 1, а.с. 113).

Суд першої інстанції зазначив, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, визначені в ч. 2 ст. 432 ЦПК України, а саме: якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі рішення прийнятого відповідно до постанови правління ПАТ «Ощадбанк» № 737 від 29.09.2014 року «Про відшкодування безнадійної заборгованості за рахунок резерву, філією відшкодовано за рахунок резерву, який сформовано в повному обсязі в сумі 92 334,93 дол. США безнадійну заборгованість фізичної особи ОСОБА_1 за кредитним договором №542 від 07 09.2007 року (філія - Кіровоградське обласне управління ПАТ ''Ощадбанк''), а саме: заборгованість за основним боргом за кредитом, яка обліковується на рахунку № НОМЕР_2 у сумі 64 829 дол. США; заборгованість за нарахованими доходами, яка обліковується на рахунку № НОМЕР_3 у сумі 27 505,80 дол. США.

Відшкодовану безнадійну заборгованість за основним боргом та нарахованими доходами обліковувати на позабалансових рахунках №9611.

Відповідно до зазначеної постанови, філію-Кіровоградське управління ПАТ «Ощадбанк» зобов`язано вжити повний комплекс заходів щодо стягнення відшкодованої за рахунок резерву безнадійної заборгованості згідно з вимогами Положення про організацію роботи з проблемними активами в установах ПАТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління ПАТ «Ощадбанк» від 21.05.2012 року №284, та повідомити ОСОБА_1 про відшкодування за рахунок страхового резерву кредитної заборгованості зі збереженням права ПАТ «Ощадбанк» вжити повний комплекс заходів щодо стягнення в подальшому кредитної заборгованості відповідно до чинного законодавства України.

На адресу проживання ОСОБА_1 філією - Кіровоградське обласне управління ПАТ ''Ощадбанк» направлено повідомлення №16-08/1814 від 14.10.2014 року, в якому зазначено про непогашену частину кредитної заборгованості у розмірі 92 334, 93 дол. США було відшкодовано банком за рахунок резерву відповідно до вимог законодавства та відображено інформацію у податковому розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1 ДФ).

Суд першої інстанції зазначив, що повідомлення ОСОБА_1 отримано своєчасно, тому вона при нагальній потребі мала можливість звернутись до податкової інспекції за роз`ясненнями своїх прав та обов`язків щодо сплати податків.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до ст. 605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Прощення боргу є не обов`язок, а усвідомлене волевиявлення, право кредитора звільнити боржника від його обов`язків, що не характерно спірним правовідносинам.

Зміст нормативних документів, на підставі яких приймалося рішення про визнання кредитної заборгованості позивача безнадійною та списання її за рахунок резервного фонду банку, не містить жодних положень, які були б відповідні з нормами ст. 605 ЦК України, що регулюють припинення зобов`язань внаслідок прощення боргу кредитором, процедури оформлення припинення зобов`язання з цих підстав, з урахуванням кредитного договору, термін дії якого не сплив, правового врегулювання, питань оподаткування тощо.

При відшкодуванні за рахунок сформованого резерву безнадійної заборгованості за кредитним договором фізичної особи та за підсумками звітного періоду, в якому було проведення відшкодування заборгованості, філія банку вчинила наступні дії: повідомила боржника ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення про відшкодування банком заборгованості за кредитним договором, в якому зазначила, що банк зберігає за собою право вжити повний комплекс заходів щодо стягнення в подальшому кредитної заборгованості відповідно до чинного законодавства України; у податковій звітності Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і утриманого з них податку (форма № 1ДФ) зазначено суму відшкодованої безнадійної заборгованості фізичної особи з ознакою «126».

Враховуючи вимоги підпункту «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу філією-Кіровоградське обласне управління ПAT «Ощадбанк» в повному обсязі виконано обов`язки податкового агента.

Кіровоградською об`єднаною державною податковою інспекцією здійснено перевірку платника податку ОСОБА_1 , а не Філією - Кіровоградське обласне управління ПAT «Ощадбанк», тому в акті перевірки не могло бути зазначено дані валових витрат банку, у фізичної особи таких витрат згідно із законодавством немає.

Заборгованість ОСОБА_1 на теперішній час обліковується на балансі банку.

Банк в своєму звіті 1-ДФ за 4 квартал 2014рік надав дані про отримання фізичними особами доходів.

Зазначений звіт надається за квартальними підсумками, подання річного такого звіту не передбачено , і держава ніякого відшкодування філії-Кіровоградське обласне управління ПAT «Ощадбанк» не надавала по безнадійним кредитам.

Заборгованість боржника ОСОБА_1 знаходилася на балансовому рахунку банку, а після списання боргу була перенесена на позабалансовий рахунок, а не на який приймає участь у фінансовому балансі Банку (План рахунків бухгалтерського обліку банків України, затверджений постановою Правління Національного банку України від 17.06.2004 року Ж80 та Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затверджена постановою Правління Національним банком України від 17.06.2004 року №280).

Суд першої інстанції зазначив, що під припиненням зобов`язання розуміється припинення правового зв`язку між його сторонами, звільнення їх від прав та обов`язків, що становлять зміст зобов`язання, та стосуються будь-яких цивільно-правових зобов`язань, якщо дотримуються умови їх настання тобто кредитор втрачає право вимагати від боржника виконання передбачених у зобов`язанні дій, а боржник звільняється від обов`язку виконувати такі дії під загрозою застосування до нього мір відповідальності.

В даному випадку боргові зобов`язання відповідача перед банком не можна вважати погашеними. Відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості не свідчить про припинення зобов`язання в цій частині, зокрема шляхом прощення боргу кредитором.

Аналогічний висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 07 червня 2018 року, справа № 2-6234/10.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що зміст нормативних документів, на підставі яких приймалось рішення банку про визнання кредитної заборгованості позивача безнадійною та списання її за рахунок резерву, не є припиненням зобов`язань в розумінні ст. 605 Цивільного кодексу України, що регулюють зобов`язання внаслідок прощення боргу кредитором, процедуру оформлення припинення зобов`язання за цих підстав, з урахуванням кредитного договору, термін дії не сплив, правового регулювання питань оподаткування. Боргові зобов`язання відповідача перед банком не можна вважати погашеними. Відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості не свідчить про припинення зобов`язання в цій частині, зокрема шляхом прощення боргу кредитором.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції.

Справа розглядалась судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.10.2013 року, з врахуванням ухвали суду від 04.10.2013 року, позов Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства « Державний Ощадний Банк»- 153 720,26 грн. заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк» 768,60 грн. з судового збору з кожного. В іншій частині вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 22.10.2013 року .

Виконавчі листи видано судом 29.10.2013 року (т.с. 1, а.с. 103).

Постановою державного виконавця Фортечного ВДВС міста Кропивницький (Кіровоград) ГТУЮ Кіровоградської області від 06 липня 2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №404/5781/13-ц виданого 20.10.2013 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення, солідарно, з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "ДОБУ" заборгованості в розмірі 153 720,26 грн. та судового збору в розмірі 768,60 грн., а всього 154 488,86 грн. (т.с. 1, а.с. 113).

На підставі рішення прийнятого відповідно до постанови правління ПАТ «Ощадбанк» № 737 від 29.09.2014 року «Про відшкодування безнадійної заборгованості за рахунок резерву, філією відшкодовано за рахунок резерву, який сформовано в повному обсязі в сумі 92 334,93 дол. США безнадійну заборгованість фізичної особи ОСОБА_1 за кредитним договором №542 від 07 09.2007 року (філія - Кіровоградське обласне управління ПАТ ''Ощадбанк''), а саме: заборгованість за основним боргом за кредитом, яка обліковується на рахунку № НОМЕР_2 у сумі 64 829 дол. США; заборгованість за нарахованими доходами, яка обліковується на рахунку № НОМЕР_3 у сумі 27 505,80 дол. США.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», є закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов`язання.

Пунктом 7 Порядку відшкодування банками України безнадійної заборгованості за рахунок резерву, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 172, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості не є підставою для припинення вимог банку до позичальника/контрагента. Банк зобов`язаний продовжувати роботу щодо відшкодування списаної за рахунок резерву безнадійної заборгованості.

На підстави викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що зміст нормативних документів, на підставі яких приймалось рішення банку про визнання кредитної заборгованості позивача безнадійною та списання її за рахунок резерву, не є припиненням зобов`язань боржника перед кредитором. Боргові зобов`язання позичальника перед банком не припинилися. Аналогічні висновки викладені в Постанові Верховного суду від 07.06.2018, справа № 2-6234/10.

З матеріалів справи вбачається, що докази того, що сторони кредитного договору, на підставі якого виникла заборгованість, досягли згоди в частині прощення заборгованості,або кредитор в односторонньому порядку простив борг, а боржник погодився з прощенням боргу в матеріалах справі відсутні.

Апеляційний суд, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшов висновку, що суд першої інстанції розглянув справу в межах доводів заяви та наданих сторонами доказів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.07.2019, залишити без змін.

Текст постанови складено 08.10.2019 року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: