Справа № 462/4306/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Боровкова Д.О.

при секретарі Журавльовій А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 .В ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові у спрощеному позовному проваджені цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину,

встановив:

19 червня 2019 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь понесені додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 20845 грн. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 31 січня 2017 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1300 грн. щомісячно, починаючи з 30 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Проте, у дитини діагностовано криптогенна епілепсія. У 2018 році вона понесла додаткові витрати на дитину, оплативши відпочинок біля моря на суму 17190,00 грн., а у 2019 оплатила курс лікування, який дитина пройшла в медичному центрі «Твоя клініка» на суму 24500 грн. В зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити.

22 серпня 2019 року відповідач подав до суду письмовий відзив /а.с.30-34/, у якому проти позову заперечив, мотивуючи це тим, що у матеріалах справи відсутні медичні документи, які б підтверджували, як захворювання дитини, так і доцільність призначених приватною клінікою - медичним центром «Твоя клініка» медичних заходів, а також, позивач на власний розсуд обрала у 2018 році відпочинок біля моря у Туреччині, не долучивши доказів про неможливість оздоровлення дитини в Україні, просить у задоволені позову відмовити.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеному, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні відповідач проти позову заперечив, дав пояснення аналогічні доводам, викладеним у відзиві, просить у задоволені позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони від зареєстрованого шлюбу, який був розірваний 13 грудня 2013 року, мають неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.6/.

Дитина проживає разом з позивачем ОСОБА_4 , що визнається учасниками справи, а відтак, дана обставина не підлягає доказуванню в силу вимог частини 1 статті 81 ЦПК України.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 31 січня 2017 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1300 грн. щомісячно, починаючи з 30 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття /а.с.4,5/.

З посвідчення серія НОМЕР_1 та висновку ЛКК від 27 листопада № 289 убачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дитиною - інвалідом до 18 рокі та перебуває на спостережені у КЗ Львівському обласному дитячому психоневрологічному диспансері від 18 грудня 2007 року /а.с.11,12/.

З довідки, виданої 03 травня 2019 року медичним центром «Твоя клініка», вбачається, що ОСОБА_5 встановлений діагноз криптогеннна епілепсія, фокальні моторні вторинно-генералізовані приступи; мінімальна мозкова дисфункція. У квітні 2019 року дитині проведено курс лікування, за яке сплачено 24500 грн. /а.с.58/.

Згідно із договором на туристичне обслуговування № 1253471 від 30 березня 2018 року позивач ОСОБА_4 разом з донькою ОСОБА_7 та сином ОСОБА_8 з 29 травня по 08 червня 2018 року їздила в тур у Туреччину, де відпочивала в готелі Eftalia Ocean 5*, вартість туру становила 51570 грн. /а.с.8-10/.

Як убачається з податкової декларації фізичної особи підприємця ОСОБА_3 , останній здійснює підприємницьку діяльність в галузі технічного обслуговування та ремонту автомобілів, обсяг доходу відповідача за перше півріччя 2019 року склав 40040,00 грн. /а.с.35-38/.

Позивач ОСОБА_4 просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини, обґрунтовуючи це тим, що у дитини діагностовано тяжку хворобу, в зв`язку із чим вона у 2018 році понесла додаткові витрати на дитину, оплативши відпочинок біля моря на суму 17190,00 грн., а у 2019 оплатила курс лікування, який дитина пройшла в медичному центрі «Твоя клініка» на суму 24500 грн.

Згідно із частиною 1 статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до частини 2 статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Зазначена позиція узгоджується з позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 26 березня 2018 року справа №487/3431/15-ц, від 17 травня 2018 справа № 643/11742/16-ц та від 26 вересня 2018 року № 761/6933/17 .

Твердження відповідача про відсутність медичних документів, які б підтверджували, як захворювання дитини, так і доцільність призначених приватною клінікою медичних заходів, є некоректними, оскільки в матеріалах справи міститься достатньо вказаних вище медичних документів, які підтверджують наявність хвороби у дитини, що в свою чергу потребує лікування , яке пов`язане з додатковими витратами.

За таких обставин, з урахуванням принципу співмірності, оскільки витрати понесені на утримання дитини, у зв`язку із хворобою, мають покладатися на обох батьків, відповідно, відповідач, як другий із батьків, який є приватним підприємцем, отримує постійний дохід, повинен нести половину вартості додаткових витрат, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 понесені позивачем у квітні 2019 року додаткові витрати на лікування дитини в медичному центрі «Твоя клініка» в розмірі 12250 грн. (24500 грн. : 2 особи).

Разом з тим, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів про те, що додаткові витрати на її відпочинок із дитиною біля моря у Туреччині в березні 2018 року, були пов`язанні з особливим станом здоров`я дитини, зокрема, позивач мала б надати медичні довідки, висновки лікарів, їх рекомендації щодо потреб дитини у відпочинку біля моря за кордоном.

Також, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо відпочинку дитини разом з неї на морі саме в Туреччині в лікувальних цілях, викликаних станом здоров`я їх сина.

Таким чином, вказана країна для відпочинку і загального оздоровлення дитини була обрано позивачем на власний розсуд, без погодження із відповідачем та за відсутності рекомендацій лікарів щодо потреб дитини у відпочинку біля моря за кордоном.

За таких обставин, в суду немає достатніх правових підстав для стягнення з відповідача половини вартості витрат, які понесла позивач на відпочинок дитини біля моря у Туреччині в березні 2018 року, а відтак, позов в частині вказаної вимоги задоволенню не підлягає.

Судовий збір в сумі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивач при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнена від його сплати на підставі закону.

Керуючись ст.ст. 81,89,141,263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 понесені додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 12250 (дванадцять тисяч двісті п`ятдесят ) гривень 00 коп.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Позивач: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ; РНОКП: НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ; РНОКП: НОМЕР_3 ).

Повний текст рішення складаний 04 жовтня 2019 року.

Суддя:

Оригінал рішення.