18.12.2019 Єдиний унікальний номер 205/1953/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 рокум. ДніпроСправа № 205/1953/19
2/205/1395/19

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завданої матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28.02.2019р. звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 104 464,70 грн. Позовна заява мотивована тим, що позивачем 08.05.2008р. надала позивачу грошові кошти в рахунок подальшого оформлення договору купівлі-продажу житлового сараю в АДРЕСА_1 , про що відповідачем було написано розписку. Проте відповідач договір купівлі-продажу відмовляється оформлювати, а відтак такий правочин є нікчемним.

Представником відповідача ОСОБА_2 , - ОСОБА_3 надано суду відзив, в якому він посилаючись на безпідставність заявлених вимог, просить суд відмовити у задоволенні позову. Окрім того, надано суду заяву про застосування строків позовної давності.

ОСОБА_1 надала суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що вона дізналась про своє порушене право лише 08.09.2018р., а відтак не пропустила строк звернення до суду за захистом свого порушеного права.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Участі у судових дебатах не приймала.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 , - ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Участі у судових дебатах не приймав.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав. Участі у судових дебатах не приймав.

У судовому засіданні представник відповідач ОСОБА_2 , - ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав. Участі у судових дебатах не приймав.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.

Згідно з наявною в матеріалах справи копією розписки ОСОБА_1 08.05.2008р. надала ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 3 000,00 Євро та 12 500,00 грн. в рахунок продажу сараю під житло по АДРЕСА_1 (а.с.3).

Факт написання вказаної розписки не заперечувалось відповідачем у судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що відповідач свої зобов`язання не виконав та не уклав нотаріально договір купівлі-продажу сараю, а відтак правочин з його купівлі є нікчемним та просить стягнути завдану їй такими діями саме майнову шкоду.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.203 ЦК України зміст правочину не можу суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.

Положенням ст.204 ЦК України законодавцем встановлена презумпція правомірності правочину, зокрема, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Положенням ст.205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятись усно або в письмовій формі.

Положенням ч.1 ст.209 ЦК України визначено, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Згідно з положенням ст.657 ЦК України - договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

У відповідності до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи відсутність доказів завдання відповідачем позивачу майнової шкоди, беручи до уваги, що позивач з вимогами про стягнення з відповідача коштів сплачених в рахунок нікчемного правочину до суду не звертався, суд доходить висновку, що позивачем обрано не належний спосіб захисту свого порушеного права, а відтак і про достатність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог без вирішення питання застосування строків позовної давності.

Керуючись ст.ст.4, 6, 10, 12, 13, 81-83, 141, 247, 263-264 268 ЦПК України, ст.ст.216, 1166 ЦК Уркаїни, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завданої матеріальної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюються з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 27.12.2019р.

СуддяН.Г. Остапенко