Ухвала

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 326/440/19

провадження № 61-17499ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Запорізького апеляційного суду від 23 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілої особи, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «НАСК «Оранта») про відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілої особи, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 квітня 2018 року близько 23 год 30 хв на перехресті вулиць Слов`янської та Дружби в м. Приморську сталася ДТП, внаслідок якої пасажир транспортного засобу ВАЗ-2107 ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці. Винуватцем вказаної ДТП визнаний водій транспортного засобу ВАЗ-2107 ОСОБА_4 , у зв`язку з його смертю кримінальне провадження закрито. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта», згідно із страховим полісом АМ № 5702582, який був чинним на момент настання ДТП. 04 липня 2018 року позивач звернулася до відповідача із повідомленням про ДТП та заявами про виплату страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника, із заподіяною моральною шкодою, витрат на поховання. 12 жовтня 2018 року строк на здійснення виплати сплив, а відповідач не здійснив повну виплату страхового відшкодування. Загальний розмір страхового відшкодування становить 187 054,00 грн. Станом на 28 лютого 2019 року відповідач здійснив часткову виплату страхового відшкодування у розмірі 101 276,08 грн, невиплаченими залишаються 85 777,92 грн.

Із урахуванням наведених обставин, позивач просила стягнути з відповідача на її користь в її інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 суму страхового відшкодування у розмірі 85 777,92 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Рішенням Приморського районного суду Запорізькій області від 16 травня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «НАСК «Оранта» про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілої особи, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково. Стягнуто із ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 , в її інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , страхове відшкодування у розмірі 75 055,68 грн, а також витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 23 серпня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «НАСК «Оранта» задоволено. Рішення Приморського районного суду Запорізькій області від 16 травня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відмовлено.

У вересні 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Запорізького апеляційного суду від 23 серпня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Також у касаційній скарзі заявник просить звільнити її від слати судового збору на підставі пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Таким чином, ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору у цій справі.

Крім того, касаційна скарга містить посилання заявника на те, що у цій малозначній справі наявні підстави, передбачені підпунктами «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

За правилом пункту 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості у розмірі 85 777,92 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 192 100,00 грн, а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Водночас зі змісту доводів касаційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вбачається, що вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а саме: у який строк страховик зобов`язаний виплатити потерпілій особі страхове відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника, - 90-денний строк, передбачений статтею 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чи періодичними платежами згідно з статтею 1202 Цивільного кодексу України.

Разом з тим, доводи касаційної скарги про те, що зазначена справа має виняткове значення для заявника та її неповнолітнього сина, яке полягає у забезпеченні прав, передбачених Конвенцією Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року та Законом України «Про охорону дитинства», є необґрунтованими, оскільки нічим не підтверджені. Формальне посилання на вказані нормативно-правові акти не свідчить про те, що справа має виняткове значення для заявника та її неповнолітнього сина.

Таким чином, оскільки доводи касаційної скарги свідчать про наявність підстави передбаченої підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, то Верховний Суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження в малозначній справі та витребування матеріалів указаної справи.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілої особи, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Витребувати з Приморського районного суду Запорізькій області матеріали вищезазначеної цивільної справи № 326/440/19.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак