Справа № 182/3067/18
Провадження № 2-о/0182/35/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.02.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Тихомирова І.В.

секретаря - Рахуба О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі Дніпропетровської області цивільну справу за заявою Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, заінтересована особа: Друга Нікопольська державна нотаріальна контора про визнання спадщини відумерлою, -

встановив:

Нікопольська міська рада Дніпропетровської області звернулася до суду із заявою про визнання відумерлою спадщини після смерті ОСОБА_2.

Свої вимоги мотивують тим, що управлінням комунального майна Нікопольської міської ради встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майнаквартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2, реєстраційний номер майна 31178421.

ОСОБА_2 померла, про що Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану зроблено актовий запис про смерть № 166 від 29 січня 2015 року.

З моменту смерті ОСОБА_2 минуло понад три роки, однак до цього часу жоден зі спадкоємців не заявив та не прийняв спадщину, що залишилась після її смерті.

З метою встановлення можливих спадкоємців ОСОБА_2, Нікопольською міською радою Дніпропетровської області було опубліковано в газеті «Репортер» від 01 березня 2018 року № 16 відповідну інформацію щодо розшуку спадкоємців, але жодних відомостей до цього часу не надійшло. Будь-яка інформація щодо наявності можливих спадкоємців відсутня.

Враховуючи те, що з дня смерті ОСОБА_2 минуло понад три роки, а спадкоємці після її смерті відсутні, тому існує необхідність у визнанні вищезазначеної спадщини відумерлою та передачі її у власність територіальної громади міста Нікополь в особі Нікопольської міської ради, що в подальшому надасть можливість створити житловий фонд соціального призначення, забезпечити житлом громадян, які потребують соціального захисту.

У зв'язку з наведеними обставинами, заявник просить суд визнати відумерлою спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 та складається з квартири АДРЕСА_1 та передати її у власність територіальної громади міста Нікополя в особі Нікопольської міської ради.

Представник Нікопольської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився.

Від Другої Нікопольської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с.12).

Розглянувши заяву, повно та всебічно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Під час розгляду даної справи, судом було забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (стаття 129 Конституції України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, про що відділом державної реєстрацій актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області складено актовий запис № 166 від 29 січня 2015 року (а.с.24).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №112370838 від 31 січня 2018 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка належить їй на підставі дубліката свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 09 серпня 2010 року виданого Виконкомом Нікопольської міської ради (а.с.4).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 54292255 від 29 листопада 2018 року, яка була надана Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою, вбачається, що на випадок своєї смерті ОСОБА_2 розпорядилася спадковим майном та склала заповіт, посвідчений 01 квітня 1993 року старшим державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Новіковою Н.В., яким належну їй на праві власності квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_4 (а.с.26-29).

Суд вважає безпідставним клопотання представника Нікопольської міської ради від 31 січня 2019 року про залучення до участі у справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_4, оскільки в даному випадку це передбачатиме виникнення спору про право, який вирішується в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Під час розгляду справи, судом не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що спадкоємець ОСОБА_4 була усунута від права на спадкування або відмовилася від прийняття спадщини.

Крім того, заявником не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин.

Відповідно до ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи те, що відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях, та приймаючи до уваги те, ОСОБА_4 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, від спадкування не усувалася, тому суд приходить висновку, що в задоволенні вимог Нікопольської міської ради про визнання спадщини після смерті ОСОБА_2 відумерлою необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12,13,18,76,81,263-265,337 ЦПК, 1268,1277 ЦК України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні заяви Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, заінтересована особа: Друга Нікопольська державна нотаріальна контора про визнання спадщини відумерлою.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положеньЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набув чинності 15 грудня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст судового рішення складено 25 лютого 2019 року.

Суддя: І. В. Тихомиров