ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/833/19 Справа № 175/1853/14-ц Суддя у 1-й інстанції - Шабанов А.М. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.,

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2016 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль в особі Дніпропетровської обласної дирекції до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2014 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської надійшов позов Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль в особі Дніпропетровської обласної дирекції до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2016 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (р/р: № НОМЕР_2 , , місцезнаходження: 49044, м. Дніпропетровськ, пр.К.Маркса, буд. № 35) заборгованість за кредитним договором №014/153438/3167/74/1 від 05.07.2011 року у розмірі 499 952 грн. 03 коп., яка складається з:

- 447 322 грн. 07 коп. непогашена сума кредиту;

- 23 884 грн. 71 коп. несплачені проценти;

- 28 745 грн. 25 коп. нарахована пеня за несвоєчасне погашення відсотків;

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2016 року по справі №175/1853/14 за позовом Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль в особі Дніпропетровської обласної дирекції до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасувати в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором і судового збору, та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль в особі Дніпропетровської обласної дирекції до ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

У відзиві Акціонерне товариство Райффайзен Банк Аваль на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2016 року зазначає, що обставини, викладені в апеляційній скарзі, є такими, що не відлягають дійсності, а сама апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а заочне рішення скасуванню в оскаржувальній частині з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що у зв`язку з тим, що відповідачі по справі зобов`язання за кредитним договором №014/153438/3167/74/1 від 05.07.2011 року належним чином не виконували то станом на 06.11.2013 року виникла заборгованість, яку необхідно стягнути на користь позивача.

Але з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 07 жовтня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №014/153438/3167/74 відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит у сумі 48 300,00 доларів США для купівлі нерухомого майна (а.с. 5-11).

Відповідно до п. 2.1 кредитор надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, а також виконати інші обов`язки згідно з цим договором.

Виходячи з п. 2.2 кредитного договору грошові зобов`язання позичальника за цим договором є безумовними та безвідзивними, їх виконання має пріоритет над будь-якими поточними та майбутніми грошовими зобов`язаннями позичальника, якщо інше не встановлено чинним законодавством України.

Згідно п. 13.3 за прострочення виконання будь-яких грошових зобов`язань за Кредитним договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1% від прострочення до оплати суми за кожен календарний день прострочення.

Банк виконав свої зобов`язання перед ОСОБА_2 за кредитним договором №014/153438/3167/74 від 07.10.2008 року, надавши кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачені умовами кредитного договору.

З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань за кредитним договором №014/153438/3167/74 від 07 жовтня 2008 року ОСОБА_2 , між банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №014/153438/3167/74/1 від 05.07.2011 року, відповідно до п. 1.1 якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед банком відповідати за зобов`язання ОСОБА_2 , які виникають з умов кредитного договору №014/153438/3167/74 від 07.10.2008 року в повному обсязі цих зобов`язань (а.с. 13).

З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника, пов`язаного з нестабільністю валюти по відношенню до долара США, 05 липня 2011 року між банком та ОСОБА_2 було укладено новий кредитний договір №014/153438/3167/74/1 сума кредиту якого складає 435 761 гривню 14 копійок та є еквівалентом заборгованості за кредитним договором-1 на час укладання (програма врегулювання боргу-рефінансування).

У зв`язку з не виконанням зобов`язань за кредитним договором, станом на 06.11.2013 року за ОСОБА_2 , виникла заборгованiсть перед банком, яка складає 499 952,03 грн.., яка складається з: 447 322 грн. 07 коп. - непогашена сума кредиту; 23 884 грн. 71 коп.- несплачені проценти; 28 745 грн. 25 коп. - нарахована пеня за несвоєчасне погашення відсотків.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

З ч.4 ст.559 ЦК України встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого договором поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явив позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов`язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою правомочною особою.

Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через 6 місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 29 березня 2017 року № 6-3087цс16 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.

З матеріалів справи вбачається, що 05.07.2011 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №014/153438/3167/74/1 (а.с. 6-9) на суму 435 761,14 грн. також, в той же день між банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №014/153438/3167/74/1 (а.с.13-16).

06.07.2011 року між банком та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №1/2 до кредитного договору (а.с. 12), також, в той же день між банком та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору поруки (а.с. 16).

07.07.2011 року між банком та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №1/1 до кредитного договору, якою було змінено умови погашення кредиту, графік погашення кредиту, зміна сукупної вартості кредиту, встановлено порядок страхування за Кредитним договором, встановлено відповідальність у вигляді зміни процентної ставки на 500 базисних пунктів (а.с.10).

В обґрунтовування своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що жодної додаткової угоди до договору поруки з банком він не укладав, а отже було збільшено обсяг відповідальності ОСОБА_1 без його згоди.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, що 14.10.2013 року на адресу ОСОБА_2 банком було надіслано вимогу про дострокове виконання грошового зобов`язання за кредитним договором № №014/153438/3167/74/1 від 05 липня 2011 року за Вих. №114-14-0-00/4137 та на адресу ОСОБА_1 банком було надіслано вимогу про дострокове виконання грошового зобов`язання за договором поруки №№014/153438/3167/74/1 від 05 липня 2011 року за Вих. №114-14-0-00/4136 (а.с.17-20).

А з позовом про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №014/153438/3167/74/1 від 05 липня 2011 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 банк звернувся лише 30 квітня 2014 року, тобто через 6 місяців та 16 днів після пред`явлення вищезазначеної вимоги до ОСОБА_1 , а отже банком було порушено 6 місячний строк пред`явлення позову, а отже порука є припиненою.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2016 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 скасуванню.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль в особі Дніпропетровської обласної дирекції до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2016 року скасувати в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 .

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль в особі Дніпропетровської обласної дирекції до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича