Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Пушкарьової С.П.,

при секретарі Четвертак Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, в якому просив суд зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей двох доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 08.11.2018 року з нього було стягнуто на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей двох доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі Ѕ частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 29 серпня 2018 року з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Позивач як батько приймає участь у вихованні та утриманні дітей. По мірі своїх можливостей він намагається купувати для дітей необхідні речі та іграшки. На сьогоднішній день його середня місячна заробітна плата складає 4000-4500 гривень, що підтверджується довідкою із місця роботи. Аліменти у розмірі Ѕ частки від його заробітної плати є для позивача обтяжливим, оскільки йому після відрахування всіх комунальних послуг, що підтверджується квитанціями по їх оплаті, на проживання залишається близько 300 гривень на місяць, що є недостатнім для його існування. У випадку збільшення заробітної плати, позивач не проти збільшення розміру виплати аліментів. Вважає доцільним встановити стягнення аліментів на двох дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів. Крім того, розмір доходів позивача зменшився, оскільки на його утриманні перебувають його батьки пенсіонери, батько є інвалідом, також він має кредитні зобов`язання.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву з проханням розглянути позовну заяву за його відсутності, позовні вимоги повністю підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі та відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти задоволення позовних вимог повністю, мотивуючи тим, що на теперішній час доньки проживають з нею та перебувають на її утриманні. Розмір аліментів, який сплачує позивач на сьогодні і так є недостатнім для повноцінного утримання, лікування, оздоровлення та всебічного розвитку дітей. На підтвердження або спростування достатності розміру аліментів, жодних документів позивачем до позову не надано. Діти, проживаючи з матір`ю, відвідують навчальні заклади, менша донька ОСОБА_5 відвідує Запорізький відокремлений підрозділ громадської організації «Федерація естетичної групової гімнастики України» та Запорізьку

дитячу школу мистецтв № 4 із занять танцями, неодноразово приймала участь у турнірах та змаганнях на всеукраїнському та обласному рівнях. Також діти потребують іграшок, одежі, їжі, їх розвитком та підготовкою до самостійного життя необхідно постійно займатися. Крім того, вона вимушена винаймати облаштоване житло у м. Запоріжжі, тому чимало грошей витрачається на оренду житла та оплату комунальних послуг. З інформації, що відома відповідачу, фінансовий стан позивача з часу винесення рішення про стягнення аліментів не змінився, позивач працездатний, до позову не долучено жодних доказів щодо погіршення стану його здоров`я, наявності у нього інших утриманців. Батько інтересами та талантами дітей не цікавиться, тому і не розуміє важливості витрат на їх потреби. Крім того, вона як мати ніколи не чинила заборони позивачу як батьку реалізовувати його права на участь у вихованні дітей.

Представник відповідача ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, проте надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності на підставі наявних у справі документах.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 липня 2011 року та рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 08.11.2018 року шлюб між ними було розірвано. Рішення суду набрало законної сили.

Від цього шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилися дві доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в свідоцтві про народження дітей сторони записані їх батьками.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 08.11.2018 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти щомісячно на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, починаючи з 29.08.2018 року та до досягнення дітьми повноліття. Рішення суду набрало законної сили, тобто присуджений до стягнення з позивача ОСОБА_1 розмір аліментів на утримання двох дітей ним не оспорювався та був визнаний ним у повному обсязі (а.с. 33-34).

Визнання позивачем присудженого до стягнення з нього розміру аліментів на утримання доньок також підтверджується наданими суду копіями квитанцій про сплату позивачем заборгованості по аліментам (а.с. 26-29).

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру

аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).

Вирішуючи даний позов, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо матеріального забезпечення дитини, передбаченого ст.ст.141,180 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р.

Статтями 76, 77, 79, 81 передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, на підтвердження своїх позовних вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач ОСОБА_1 посилається на зміну матеріального становища, оскільки на його утриманні перебувають батьки пенсіонери, батько є інвалідом, крім того він має кредитні зобов`язання.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

З копії довідки про заробітну плату відповідача ОСОБА_2 вбачається, що за період з серпня 2018 року по травень 2019 року середньомісячна сума заробітку ОСОБА_2 склала 6951 гривню (а.с. 56).

Відповідно до наданих копій товарних чеків та квитанцій на оплату товарів та послуг, відповідач по справі ОСОБА_2 постійно витрачає чимало коштів на утримання своїх неповнолітніх доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме на придбання продуктів харчування, ліків, дитячого одягу, взуття, іграшок, книг, засобів особистої гігієни, меблів (а.с. 57-60, 65-68).

Згідно копії довідки директора Запорізького навчального-виховного комплексу «Вибір» від 28.01.2019 року № 01/22-21, ОСОБА_3 дійсно навчається в 1-Г класі ЗНВК «Вибір» Запорізької міської ради Запорізької області (а.с. 61).

Відповідно до довідки директора Запорізької дитячої школи мистецтв № 4 від 22.10.2018 року № 151/02-14, ОСОБА_7 , 2011 року народження, навчається на відділенні початкового естетичного виховання (0 клас відділення образотворчого мистецтва) (а.с. 62).

Згідно копії довідки Запорізького відокремленого підрозділу громадської організації «Федерація естетичної групової гімнастики України» від 29.10.2018 року № 12-1-2018, ОСОБА_7 з 2016 року займається естетичною груповою гімнастикою та у складі своєї команди протягом двох років є постійними учасниками чемпіонатів області, м. Запоріжжя, турнірів України та міжнародних фестивалів та змагань (а.с. 63).

Відповідно до копії довідки Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 270 «Іскринка», дитина ОСОБА_2 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 270 «Іскринка» Запорізької міської ради (а.с. 64).

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 працевлаштований, хоча наданою копією трудової книжки факт офіційного працевлаштування не підтверджений, оскільки останнє місце роботи станом на липень 2018 року вказано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шахтарська-8», заступник голови правління (а.с. 20-21). Проте відповідно до наданої суду копії довідки про доходи без дати та вихідного номеру вказано, що ОСОБА_1 дійсно працює в Енергодарському міському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з 01.03.2017 року на посаді залученого спеціаліста (а.с. 9). Відмітка про дану роботу у наданій копії трудової книжки позивача відсутня. Відповідно до зазначеної довідки про доходи, загальна сума нарахованої позивачу ОСОБА_1 заробітної плати за період з вересня 2018 по березень 2019 року складає 33241 гривню. Тобто дохід та відповідно майновий стан позивача з моменту винесення судом рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дітей на теперішній час не змінився.

З наданих суду ксерокопій виписок по картковим рахункам у ПАТ КБ «Приватбанк» вбачається, що позивач користується кредитною карткою та робив з неї витрати на придбання продуктів харчування, послуги АЗС, поповнення мобільного зв`язку (а.с. 30-32).

Крім того, ствердження позивача ОСОБА_1 про те, що на його утриманні перебувають його батьки пенсіонери ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , при цьому батько є інвалідом, підтверджені лише наданими суду копіями пенсійних посвідчень батьків та копією довідки до акту огляду МСЕК від 05.02.2014 року № 496976, де вказано, що батько позивача ОСОБА_9 являється інвалідом другої групи у зв`язку із загальним захворюванням (а.с. 17-18, 22-25). Інших документів, які б підтверджували факт перебування батьків на утриманні позивача суду не надано.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_9 , який проживає в

АДРЕСА_1 , дійсно подружжя ОСОБА_11 мають трьох синів ОСОБА_12 з 2015 року та ОСОБА_1 з 2010 року постійно проживають в м. Дніпрорудне, Василівського району, а ОСОБА_13 з 2009 року постійно проживає в АДРЕСА_2 . В користуванні сім`ї ОСОБА_9 та ОСОБА_12 є земельні паї - відповідно 8,1329 га та 8,1475 га. ОСОБА_10 має земельну ділянку для ведення ОСГ, площею 2,0000 га. Той факт, що позивач проживає в м АДРЕСА_3 району, підтверджується актом перевірки реєстрації та проживання від 15.03.2019 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 з грудня 2014 року проживає в квартирі АДРЕСА_4 .

Також не підтверджуються належними доказами ствердження позивача щодо погіршення стану його здоров`я, суду не надано жодного підтверджуючого документу.

Крім того, суд звертає увагу позивача ОСОБА_1 на те, що з моменту прийняття Василівським районним судом Запорізької області 08.11.2018 року рішення про стягнення з нього аліментів, ні матеріальне становище, ні сімейний стан останнього не змінився, що є обов`язковою умовою у розумінні ст. 192 СК України для зменшення розміру аліментів.

Отже, вимоги позивача щодо зміни його матеріального стану саме у період часу з 08.11.2018 року на день звернення до суду із позовом 17.04.2019 року не є належним чином обґрунтованими.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 належних доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, тому суд вважає можливим відмовити в задоволенні позовних вимог, адже вказаний факт мінливості життєвих обставин та його дохід, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України.

Отже, проаналізувавши надані сторонами докази, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріальний стан сторін суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задоволенню не підлягають через недоведеність зміни (погіршення) матеріального стану на момент звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 137,141, 247, 259, 263-265, 268,280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені в день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.П. Пушкарьова