ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 641/7308/18

Провадження № 22-ц/818/4458/19

09 жовтня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув в порядку спрощеного апеляційного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 09 липня 2019 року (суддя Колодяжна І. М.) по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є законними представниками неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , законними представниками яких є відповідачі визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі, ст. 75 КК України на 1 рік, та ст. 76 п.1,2 КК України. Стягнуто на користь потерпілої матеріальну шкоду у розмірі 4300 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. Ухвалою апеляційного суду Харківської області вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2018 року в частині вирішення цивільного позову скасовано, призначено в цій частині новий розгляд в порядку цивільного судочинства. Звільнено ОСОБА_2 від відбування покарання у виді позбавлення волі, на підставі п. "а" ст. 1 Закону України "Про амністію в 2016 році". В решті вирок залишено без змін.

За заявою позивачки замінено первісних відповідачів на належних відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Просила стягнути з відповідачів на відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочином кошти у розмірі 20 000 грн. та матеріальної шкоди у розмірі 4300 грн.

У судове засідання позивач не з`явилася.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти стягнення матеріальної шкоди не заперечувала, проти стягнення моральної шкоди заперечувала.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 09 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 4300 гривень та моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень, всього на суму 14 300 гривень. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати за постановити нове, яким відмовити в задоволенні моральної шкоди.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не було встановлено в чому саме були виражені моральні страждання ОСОБА_1

Правом на надання відзиву позивачка не скористалася.

Згідно зі ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що завдана шкода є доведеною, обгрунтованою та підлягає стягненню з відповідачів, оскільки завдана кримінальним правопорушенням, яке вони вчинили та визнані в цьому винними.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що 28.04.2015 року близько 20 годин 35 хвилин, неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з неповнолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на території Київського районного суду м. Харкова, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Блюхера, 7-Б, побачили автомобіль BMW X 5, р.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 . Після чого, безпричинно почали бігати по вищевказаному автомобілю, спричинивши тим самим, згідно висновку авто-товарознавчої експертизи № 5923 від 10.07.2015 року пошкодження транспортного засобу у вигляді: деформації капоту в задній частині на 2-х ділянках площею 10х10 см з утворенням вм`ятин і вигинів металу; деформації панелі даху-деформація в передній частині на площі 3х5 см з утворенням вм`ятини. В результаті отриманих пошкоджень транспортного засобу, власникові автомобіля BMW X 5, р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , заподіяно матеріальні збитки на суму 4302,18 грн.

Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначено покарання виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначено покарання виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27 вересня 2018 року вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2018 року, в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_1 щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди скасовано, призначено в цій частині новий розгляд в порядку цивільного судочинства в суді першої інстанції. Звільнено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування покарання у виді позбавлення волі, на підставі п. "а" ст. 1 Закону України "Про амністію в 2016 році". В решті вирок залишено без змін.

Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність доказів щодо наявності заподіяної моральної шкоди, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з вимогами статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктами три та дев`ять Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 5 означеної постанови Пленуму Верховного Суду України, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Враховуючи, що вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 визнано винними у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку що внаслідок протиправних дій відповідачів потерпіла ОСОБА_1 зазнала душевних страждань, тому позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є правомірними та обґрунтованими.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року).

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції враховував обсяг страждань позивачки, вимушені зміни у її життєвих стосунках, та, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості обґрунтовано дійшов переконання, що розмір моральної шкоди позивачем завищений, а тому достатнім та справедливим є відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1.ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 09 липня 2019 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.С.Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.П. Коваленко