Ухвала

Іменем України

19 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 761/45993/16-ц

провадження № 61-2082ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), КарпенкоС. О., Кузнєцова В. О.,

розглянувши касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація» на постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація» про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація» (далі - ПрАТ «Українська автомобільна корпорація») про захист прав споживача.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 03 липня 2017 року у справі призначено судову автомобільно-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

07 грудня 2017 року на адресу суду надійшов висновок експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 22 листопада 2017 року № 15561/17-54.

19 квітня 2018 року ПрАТ «Українська автомобільна корпорація» звернулося до суду з клопотанням про призначення повторної судової автотоварознавчої експертизи з тих самих питань, що були поставлені в ухвалі суду від 03 липня 2017 року, проведення якої просило доручити експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Заслуженого професора М. С. Бокаріуса.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2018 року клопотання ПрАТ «Українська автомобільна корпорація» про призначення повторної автотоварознавчої експертизи задоволено. Призначено судову автотоварознавчу експертизу. Проведення експертизи доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Заслуженого професора М. С. Бокаріуса.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що висновок автотоварознавчої експертизи від 22 листопада 2017 року № 15561/17-54 викликає сумніви в його правильності, а відтак потребує призначення повторна судова автотоварознавча експертиза.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2018 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції не перевірив належним чином наявність суперечностей висновку експертизи від 22 листопада 2017 року матеріалам справи, не встановив та не обґрунтував порушення експертом Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів або інших нормативно-правових актів, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи, не зазначив конкретних обставин, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта, та дійшов передчасного висновку про призначення повторної автотоварознавчої експертизи.

18 січня 2019 року ПрАТ «Українська автомобільна корпорація» подало засобами поштового зв'язку касаційну скаргу, в якій просило скасувати постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Касаційна скарга ПрАТ «Українська автомобільна корпорація» мотивована тим, що оскаржувана постанова апеляційного суду постановлена всупереч вимогам процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Апеляційний судом встановлено, що ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ПрАТ «Українська автомобільна корпорація», в якому просила розірвати договір купівлі-продажу автомобіля від 03 жовтня 2014 року, укладений між Філією «Автомобільний центр Київ» АТ «Українська Автомобільна корпорація» та нею, стягнути з ПрАТ «Українська автомобільна корпорація» кошти в сумі 2 130 305,36 грн, які складаються з: повної ціни автомобіля, сплаченої за договором, в розмірі 2 073 505,20 грн; збитків - 56 800,16 грн, та моральної шкоди в розмірі 90 000 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтовано тим, що 03 жовтня 2014 року між нею та Філією «Автоцентр на Московському» АТ «Українська Автомобільна корпорація» було укладено договір № купівлі-продажу автомобіля марки «Mersedes-Benz ML 350 BlueTec», 2013 року випуску, замовлення № , із представлених в салоні зразків, повна ціна автомобіля становила 1 276 408 грн, що згідно з курсом міжбанківської валютної біржі на день підписання сторонами цього договору було еквівалентно 75 127 євро. На підставі договору та довідки-рахунку автомобіль було зареєстровано в Центрі ДАІ 8004 та видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, в якому зазначено рік випуску 2013. Під час проходження техогляду було виявлено, що рік випуску автомобіля 2011, в підтвердження даної інформації було надано інформаційну довідку з автомобільної бази. Однак за умовами договору вона придбала та сплатила грошові кошти за автомобіль 2013 року випуску. Відповідач в порушення Закону України «Про захист прав споживачів» не надав їй достовірну інформацію про дату виготовлення транспортного засобу, в результаті чого вона сплатила вартість автомобіля, виходячи з дати його виготовлення 2013 рік. Отже, вказаний договір купівлі-продажу підлягає розірванню, а відповідач повинен відшкодувати збитки, які були понесені нею у зв'язку з придбанням автомобіля марки «Mersedes-Benz ML 350 BlueTec».

Судом встановлено, що 20 червня 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про призначення у справі судової автомобільно-товарознавчої експертизи та просила поставити експерту наступні питання: 1) яка дата виготовлення автомобіля (його складової) марки Mersedes-Benz , модель ML 350, номер шасі (кузова, рами) Vehicle identification number НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3; 2) яка ринкова вартість автомобіля марки Mersedes-Benz, модель ML 350, номер шасі (кузова, рами) Vehicle identification number НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_2, станом на дату укладання договору купівлі-продажу автомобіля № , а саме на 03 жовтня 2014 року з урахуванням укладених угод купівлі-продажу аналогічних об'єктів на міжнародному ринку?

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 03 липня 2017 року у справі призначено судову автомобільно-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

З висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 22 листопада 2017 року № 15561/17-54 встановлено: 1) дата виготовлення автомобіля (його складової) марки Mersedes-Benz, ML 350, номер шасі (кузова, рами) Vehicle identification number НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_2, свідоцтво пре реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, відповідно до проведеного дослідження ідентифікується 24 серпня 2011 року; 2) ринкова вартість автомобіля Mercedes-Benz, ML-350, з кузовом НОМЕР_4, станом на дату укладання договору купівлі-продажу автомобіля № 03 жовтня 2014 року, з урахуванням укладених угод купівлі-продажу аналогічних об'єктів на ринку України, складала 899 828,07 грн, що за курсом міжбанківської валютної біржі на 03 жовтня 2014 року 1 євро = 16,9900 грн відповідно становило 52 962,22 євро; 3) встановлення споживчих властивостей КТЗ двох нових аналогічних автомобілів Mercedes-Benz, ML-350, з комплектаціями, що є аналогічними комплектації автомобіля Mercedes-Benz, ML-350, з кузовом НОМЕР_4, станом на дату продажу 03 жовтня 2014 року, якщо один із цих автомобілів 2011 року виготовлення, а інший 2013 року виготовлення, не вирішувалося з причин, наведених в дослідницькій частині висновку.

19 квітня 2018 року представник відповідача звернувся до суду із заявою про призначення повторної експертизи, в якій просив визнати необґрунтованим та таким, що суперечить іншим матеріалам справи висновок експерта, посилаючись на недотримання експертом Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів при встановленні року виготовлення автомобіля та ринкової вартості автомобіля, а також вказував на порушення, допущені експертом при встановленні споживчих властивостей товару.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 103 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з частиною другою статті 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2018 року призначено автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставлені ті ж самі питання, які ставилися в ухвалі Шевченківського районного суду міста Києва від 03 липня 2017 року.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу у кримінальних і цивільних справах» від 30 травня 1997 № 8 визначено, що повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов'язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та направляючи справу для продовження розгляду, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що судом першої інстанції належним чином не перевірено наявності суперечностей висновку експертизи від 22 листопада 2017 року № 15561/17-54 матеріалам справи, не встановлено та не обґрунтовано порушення експертом Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, або інших нормативно-правових актів, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи, не зазначено конкретних обставин, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта.

Наведені у касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не впливають на законність оскаржуваної ухвали.

Підстав вважати, що апеляційним судом допущено порушення норм процесуального права, немає.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Пунктом 2 частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи були предметом дослідження і оцінки суду та не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація» на постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація» про захист прав споживача.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов