Єдиний унікальний номер 234/3158/15-ц Номер провадження 22-ц/804/1015/19
Головуючий в І інстанції - Бакуменко А.В. Єдиний унікальний номер 234/3158/15-ц
Доповідач - Папоян В.В. Номер провадження 22-ц/804/1015/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року Донецький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Папоян В.В.

суддів Біляєвої О.М., Будулуци М.С.,

за участю секретаря Сергєєвої К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 11 січня 2019 року про забезпечення позову цивільну справу №234/3158/15-ц за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Приморського відділу Державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Богдяж Катерини Олександрівни, заінтересована особа ОСОБА_1 (головуючий у 1 інстанції суддя Бакуменко А.В.)

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Богдяж К.О. та просив скасувати постанову від 16.10.2018 року, якою звернено стягнення на дохід отриманий від продажу належної йому нерухомості, а саме 1/4 частка отриманої суми за продаж нерухомості та нарахування боргу у сумі 31935,50 грн.

09 січня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову. У якій, посилаючись на наявність його скарги на дії державного виконавця, просив, в порядку забезпечення позову, заборонити державному виконавцю вчиняти певні дії. А саме: заборонити проводити відрахування на підставі постанови головного державного виконавця Приморського відділу виконавчої служби м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області від 16.10.2018 року про звернення стягнення на доходи боржника, що належать до виплати боржнику та першочергових витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 240.11 грн.; проводити щомісячно утримання у розмірі 50 % до погашення загальної суми боргу у розмірі 31935,50 грн.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 11 січня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову було задоволено. Заборонено державному виконавцю Приморського відділу ДВС м.Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області вчиняти певні дії.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову. В обґрунтування зазначає, суд помилково постановив ухвалу про забезпечення позову, оскільки таке питання може вирішуватися лише при розгляді позовної заяви. Законом не передбачено забезпечення скарги на дії ДВС.

Особи, які приймають участь у справі у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи без її участі. За ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження можливих труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Водночас ЦПК України передбачає, що забезпечення позову може застосовуватися тільки під час розгляду справи по суті, тоді як у даному випадку розгляд справи було завершено, та вона перебуває на стадії виконання рішення.

З матеріалів справи убачається, що рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 23.03.2015 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Виконавче провадження з примусового виконання судового рішення перебуває на виконанні в Приморському відділі виконавчої служби м.Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Постановою державного виконавця Приморського відділу виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 16.10.2018 року про звернення стягнення були нараховані аліменти від суми доходу, отриманого за рахунок реалізації нерухомого майна боржника.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 , як на підставу своїх вимог, посилався на наявність в провадженні суду його скарги на дії державного виконавця. Просив заборонити державному виконавцю здійснювати виконавчі дії з примусового виконання судового рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини шляхом звернення стягнення на дохід отриманий від продажу належної йому нерухомості у сумі 31935,50 грн.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 15 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

За таких умов у суду першої інстанції не було законних підстав для задоволення заяви скаржника про забезпечення скарги на дії ДВС в порядку передбаченому ст.149 ЦПК України.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що суд першої інстанції при вирішенні питання щодо забезпечення позову залишив поза увагою вимоги ЦПК України, вийшов за межі своїх повноважень, допустив порушення норм процесуального права і дійшов помилкового правового висновку, ухвала суду у відповідності до ст.ст. 374, 376 ЦПК України підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 07 лютого 2019 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня з дня складання повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: В.В. Папоян

О.М. Біляєва

М.С. Будулуца