КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 359/8958/18 Головуючий у 1 інстанції: Яковлєва Л.В.
Провадження № 22-ц/824/7132/2019 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши питання зупинення провадження в справі за апеляційною скаргою Крилової Олени Леонідівни, яка діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2019 року в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

В листопаді 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Зазначило, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву № б/н від 09 грудня 2015 року, згідно якої отримав кредит в розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобов`язання виконав та надав обумовлені договором кошти, в свою чергу позичальник умови договору не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором № б/н від 09 грудня 2015 року у розмірі 13763 грн. 69 коп., яка складається з: нарахованих відсотків за користування кредитом - 1250 грн. 43 коп., нарахованої пені - 11381 грн. 66 коп., штрафу (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штрафу(процентна складова) - 631 грн. 60 коп. З урахуванням викладеного АТ КБ «Приватбанк» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 09 грудня 2015 року у розмірі 13 763 грн. 69 коп.

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2019 року в позові АТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «Приватбанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Вважає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні позову з огляду на те, що Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису ОСОБА_1 Факт укладення кредитного договору та отримання кредиту на платіжну картку підтверджується заявою відповідача про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. При цьому відповідач не оспорював укладення ним кредитного договору, не заперечував проти наявності між ними кредитних правовідносин.

В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, повідомлені судом про місце і час розгляду справи.

Колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення провадження по справі за апеляційною скаргою АТ КБ "ПриватБанк" з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» посилалося на те, що між ними з відповідачем було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Заявляючи вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором АТ КБ «ПриватБанк» надало суду копію анкети-заяви від 09 грудня 2015 року, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунок заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, ні витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», ні витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису ОСОБА_1

Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію. Заява не містить даних про умови кредитування.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ухвалою колегії суддів Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2019 року справу № 342/180/17-ц за позовом АТ КБ«ПриватБанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за кредитним договором передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

У вказаному судовому рішенні колегія суддів Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного зазначено, що у разі, якщо Умови та Правила надання банком кредиту, зокрема й умова про збільшення строку позовної давності, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту чи іншу спірну умову, зокрема і щодо збільшеного строку позовної давності, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальникам.

Відтак, при розгляді справ з аналогічними фактичними обставинами банки, на підтвердження тих чи інших умов кредитування, повинні надавати судам підписані позичальником Умови та Правила надання банком кредиту або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, наприклад, підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, відповідно, із наданням суду цієї редакції Умов або докази на підтвердження того, яка саме редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником, тощо.

Надані Умови та Правила надання банком кредиту, без підтвердження того, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, не повинні оцінюватися судами, як належний доказ у справах з аналогічними фактичними обставинами.

Наведений вище правовий висновок Верховного Суду суперечить правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 24 вересня 2014 року у справі № 6-144цс14, а тому колегія суддів Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду передала справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, вважаючи за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухваленому судовому рішенні Верховного Суду України.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 263 ЦПК України, необхідність застосування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку справи №342/180/17-ц.

Керуючись ст. ст. 252, 253, 261, 268, 383 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Зупинити провадження за апеляційною скаргою Крилової Олени Леонідівни , яка діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2019 року в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 342/180/17-ц.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.