Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/4149/18
Провадження № 2/191/1204/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
18.02.2019 Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Твердохліб А.В.
за участю секретаря - Яришевої Н.В.
розглянувши, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у загальному порядку, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружина та розірвання шлюбу, -
22.10.2018 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому з 25.06.2011 року у виконавчому комітеті Сіверської міської ради Артемівського району Донецької області за актовим записом № 22, спільне життя з відповідачем не склалось, постійно виникають конфлікти та суперечки, шлюбні стосунки припиненні, спільне господарство не ведуть, примирення не можливе. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Оскільки діти залишаться проживати з нею, а згода щодо утримання дітей з відповідачем не досягнута, останній не має на утриманні інших осіб, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання обох дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, віку трьох років.
До початку судового засідання позивач надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи здійснювати без її присутності, прізвище залишити «ОСОБА_1», судові витрати з відповідача не стягувати. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його присутності, відзиву на позов не надав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача за правилами ст. 280 ЦПК УКраїни - заочно.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Як встановлено судом, сторони по справі уклали шлюб 25.06.2011 року, зареєстрований виконкомом Сіверської міської ради Артемівського району Донецької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 25.06.2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 22, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5).
Від шлюбу сторони мають двох дітей:
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Донецьким міським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецької області, про що 28.10.2011 зроблено відповідний актовий запис за № 468 (а.с.6).
- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого виконавчим комітетом Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про що 07.04.2016 зроблено відповідний актовий запис за № 5 (а.с.7).
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Таким чином, в ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу і суд переконався у дійсному волевиявленні сторін.
Також судом враховується той факт, що один із членів сім`ї (чоловік чи жінка) або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України) й це право підлягає судовому захисту.
Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.
Враховуючи викладене та задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.
На підставі вище викладеного, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами.
Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем. Тому позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище «ОСОБА_1».
Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. 3ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з ч. 2ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Пунктом 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм СКУ при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р. передбачено, що суд при визначені розміру аліментів, повинен врахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Розглядаючи питання про розмір аліментів, суд, враховуючи положення ст.ст.183,184 СК України та відсутність в матеріалах справи даних щодо наявності на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, та інших обставин, що мають істотне значення, приходить до висновку, що слід визначити розмір аліментів, які підлягають стягнення з відповідача на користь позивача на утримання малолітніх дітей: у розмірі 1/3 частки, на утримання дітей, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме імперативній нормі ч. 2 ст. 182 СК України та на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, віку трьох років.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Враховуючи, що з відповідача підлягають стягнення аліменти на утримання дитини, слід допустити виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3,4,11-13,81,209,265,268,280,282 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2, зареєстрований 25.06.2011 року виконкомом Сіверської міської ради Артемівського району Донецької області, актовий запис № 22 - розірвати.
Після розірвання шлюбу залишити за позивачем прізвище «ОСОБА_1».
Стягнути з ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 року у м. Донецька, паспорт серія НОМЕР_3, виданий 05 червня 1998 року Ворошиловським РВ УМВС України в місті Донецьку, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 року у с. Миколаївка Слов'янського району Донецької області, паспорт серія НОМЕР_4, виданий 11 серпня 2011 року Артемівським МВ ГУ МВС України в Донецькій області, ІПН НОМЕР_2, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Стягнення провадити з 22 жовтня 2018 року.
Стягнути з ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 року у м. Донецька, паспорт серія НОМЕР_3, виданий 05 червня 1998 року Ворошиловським РВ УМВС України в місті Донецьку, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 року у с. Миколаївка Слов'янського району Донецької області, паспорт серія НОМЕР_4, виданий 11 серпня 2011 року Артемівським МВ ГУ МВС України в Донецькій області, ІПН НОМЕР_2, аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 22.10.2018 року до досягнення дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, віку трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3
Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
Копію рішення після набрання ним законної сили направити до Державного органу реєстрації актів цивільного стану.
Позивачем рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя: А. В. Твердохліб