справа № 133/3018/18
РІШЕННЯ

Іменем України

13.05.2019 року

Козятинський міськрайонний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді Воронюк В.А.

при секретарі Полонській Н.М.

з учатю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просив зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із 1/2 до 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Свої вимоги мотивував тим, що він на підставі рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 07.02.2011 року сплачує аліменти щомісячно на користь відповідача на утримання трьох дітей в розмірі 1/2 частини зі всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, починаючи з 21.01.2011 рорку і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі даного рішення було видано виконавчий лист №2-301/2011 р., який знаходиться на примусовому виконанні в Козятинському міськрайонному відділі ДВС. Станом на 30.11.2018 року його заборгованість по аліментах становить 7266 грн. 60 коп.

На час ухвалення рішення про стягнення аліментів він працював провідником пасажирських вагонів і мав постійний заробіток. На даний час він не працевлаштований, а тому не має постійного і систематичного заробітку, у зв"язку з чим погіршився його матеріальний стан. Крім того, 27.11.2012 року він уклав шлюб із ОСОБА_6 , у якому в них ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась дочка ОСОБА_7 . Його дружина отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. на місяць. Інших доходів вона також не має. Разом із ним також проживає його мати ОСОБА_8 , яка являється пенсіонером і також потребує його допомоги. За таких обставин, у зв"язку зі сплатою аліментів в розмірі 1/2 частини зі всіх його заробітків (доходів) на користь відповідачки, він не має коштів для того, щоб забезпечити себе необхідними для існування продуктами харчування, одягом, ліками тощо.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з"явилася, проте надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги не визнає, просить відмовити в задоволенні позову та пояснила, що відповідач має заборгованість по аліментах 7266 грн..60 коп. Ввавжає, що позивач не надав належних доказів щодо втрати ним працездатності чи іншої вагомої причини, відповідно до якої він не мав фізичної можливості працевлаштуватися, а тому як батько трьох дітей не звільнений від законного обов"язку щодо їх утримання. Також позивач не надав доказів непрацездатності інших членів сім"ї. При цьому посилалсь на ч.2 ст. 182 СК України, Закон України "Про державний бюджет України" на 2019 рік, із якого вбачається, що розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2019 року становить 2027 грн. Крім того, її матеріальне становище не поліпшилось, вона одна одна утримує трьох дітей та допомагає матері-пенсіонерці, що проживає разом з ними. Молодший син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 13.10.2017 року проходить лікування та знаходиться на обліку у Вінницькій психоневрологічній лікарні з діагнозом судомний синдром. Процес лікування довготривалий і потребує значних коштів. У зв"язку з необхідністюперіодичного обстеження та лікування дитини, що забирає багато вільного часу їй важко знайти постійну роботу, тому вона має нерегулярний мінливий дохід, якого не вистачає для належного утримання дітей, що створює певні проблеми, які пов"язані з необхідністю їх матеріального забезпечення та лікування, а також створення належних умов для їх нормального фізичного та духовного розвитку. Враховуючи, що відповідач не працевлаштований, а середня заробітна плата працівника для цієї місцевості на сьогодні становить 5771 грн., то 1/2 частина від заробітку (доходу) для сплати аліментів становитиме мінімальну суму, необхідну для забезпечення достатнього матеріального, фізичного та духовного розвитку дітей, а також забезпечення їх необхідними продуктами харчування, одягом та ліками.

Заслухвши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Судом встановлено, що 07.02.2011 року рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання трьох дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на одну дитину, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про шлюб встановлено, що ОСОБА_1 27 листопада 2012 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 (а.с.9).

У шлюбі у відповідача народилася донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . (а.с.10).

Із наданої позивачем копії трудової книжки вбачається, що ОСОБА_1 06.09.2011 року було звільнено з роботи за угодою сторін (а.с.11 зворотня сторона), що свідчить про те, що він офіційно не працевлаштований.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлено, що прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2019 року становить 2027 грн.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів , наданого державним виконавцем Козятинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 29.11.2018 року №20662 - позивач ОСОБА_1 має заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_11 за виконавчим листом № 2-301 від 21.02.2011 року, яка станом на 30.11.2018 року становить 7266,6 грн. (а.с.12)

З документів поданих відповідачкою вбачається, що вона працює в ТОВ "ВІЙСЬКСЕРВІС-ВОЛОНТЕР" кухонним робітником та отримує середньомісячну заробітну плату, яка складає 4175.00 грн.

Із довідки про склад сім" відповідача ОСОБА_2 вбачається, що вона проживає по АДРЕСА_1 , до складу її сім"ї зареєстрованих за даною адресою входять: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , син ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.45).

Син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , хворіє та з 13.10.2017 року знаходиться на обліку у Вінницькій психоневрологічній лікарні з діагнозом - "судомний синдром" потребує довготривалого лікування та значних коштів на лікування (а.с.46,47, 48-56).

Статтею 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів`роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-Х1І від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

При вирішенні питання про зміну розмірів аліментів суд бере до уваги ухвалу ВССУ від 19.07.2017 у справі № 303/256/16-ц, де суд зазначає що при зміні розміру аліментів на дитину, яка потребує періодичного лікування, необхідно позачергово приділяти увагу якнайращому забепеченню дитини, тому що зменшення розміру аліментів буде суперечити інтересам дитини.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно дост.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184 цього Кодексу(ч. 2ст. 182 СК України).

Згідно з ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.ч.1, 3ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач в позові, та в поданих до суду документах не надав до суду доказів, які б свідчили про погіршення його стану здоровя, чи виникнення інших непереборних обставин, наявність у нього ще одної дитини не позбавляє його обовязку утримувати старших дітей.

Враховуючи те, що позивач доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання трьох дітей від попереднього шлюбу не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вище зазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже факт наявності у позивача дитини від іншого шлюбу не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за рішенням суду не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України.

Крім того, відмовляючи в задоволенні позову, суд враховує, що рішення суду від 07.02.2011 року містить норми закону, які різняться з визначеним законом розміром аліментів на сьогоднішній день, а саме, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аналізуючи наведене, суд не вбачає законних підстав для зменшення розміру аліментів.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.180,182,192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 43,49, 76-79, ч.ч.1,5,6 ст. 81, ст.ст. ,265,268,274,279, ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в позові ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів стягуваних з нього на користь ОСОБА_2 на утритмання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 , сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (дохожу ) , але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

На рішення суду може бути подано апеляцію до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів після проголошення.

Якщо в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення, то строк на апеляційне оскарження рахувати з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення буде складено 17 травня 2019 року.

Суддя: В.А. Воронюк

13.05.2019