Справа № 129/1768/15-ц
Провадження по справі № 2/129/11/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" лютого 2019 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючої судді Бондар О.В.

з участю секретаря Килівник Ю.С.

без участі сторін розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гайсині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна подружжя, набутого під час спільного проживання, -

установив:

25.06.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просила встановити факт проживання однією сім`єю її з відповідачем, визнати об'єктом спільної сумісної власності подружжя житловий будинок по АДРЕСА_1, поділити житловий будинок, визнати за нею право власності на Ѕ частку цього нерухомого майна, залишити Ѕ частку у власності відповідача, позовні вимоги обґрунтувала тим, що 18.09.1999 р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, який розірвано за рішенням Гайсинського районного суду від 24.01.2005 р.,ІНФОРМАЦІЯ_6. вона народила дитину ОСОБА_1, батьком якої є відповідач; на час народження дитини вони з відповідачем примирилися, він забрав її з донькою з пологового будинку і вони до 12.10.2014 р. проживали як чоловік і жінка без укладення шлюбу в квартирі її батьків по АДРЕСА_2, вели спільне господарство, разом придбали житловий будинок АДРЕСА_1, де зробили ремонт, замінили дах, вікна та проживали разом із дітьми як сім`я до 12.10.2014 р.

3.06.2016 р. позивачка позовні вимоги уточнила в частині визначення періоду їх з відповідачем спільного проживання без укладення шлюбу в період з ІНФОРМАЦІЯ_6. по 12.10.2014 р.

Відповідно до поданого до суду свідоцтва про укладення шлюбу позивачка змінила прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_1

В судовому засіданні та в поданих до суду поясненнях позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, за її згодою була допитана як свідок, суду пояснила, що після розірвання шлюбу 24.01.2005 р., шлюб було розірвано під час її вагітності на останньому місяці вагітності, однак вона рішення суду не оскаржувала, вони з відповідачем разом не проживали, на той час мали сина ОСОБА_4, на час народження їх з відповідачем дочки ОСОБА_1 14.02.2015 року вони із ОСОБА_1 примирилися, він забрав їх з донькою з пологового будинку, відтоді вони з дітьми продовжували жити як сім'я по АДРЕСА_2 в квартирі її матері, до моменту закінчення ремонту в придбаному ними і оформленому на чоловіка 09.06.2005р. спірному житловому будинку АДРЕСА_1, де згодом стали проживати вона, відповідач та їх діти ОСОБА_1 та ОСОБА_5, вели спільне господарство, діти відвідували дитячий садочок №4, мали спільний бюджет, відповідач працював на тимчасових заробітках, позивачка після декретної відпустки була офіційно працевлаштована і отримувала заробітну плату, спільно набували майно, яке використовувалось, в тому числі і в інтересах їх сім'ї, зокрема придбали пральну машину - автомат, холодильник, морозильну камеру; питання про придбання будинку вирішувалось за їх, позивача та відповідача, участю та їх батьків, які надали матеріальну допомогу на придбання будинку (мати відповідача надала 1000 долларів США, а мати позивача надала 900 долларів США та 100 євро), вони також приймали активну участь в огляді будинку та передачі завдатку його продавцям ОСОБА_6та ОСОБА_7; питання про отримання кредитних коштів на придбання будинку також вирішувалось спільно з відповідачем; будинок оформлявся на відповідача, оскільки не вистачало коштів на його придбання, для оформлення кредиту відповідач мав офіційну роботу, а позивачка перебувала у відпустці по догляду за дитиною, було вирішено договір купівлі-продажу оформити на ОСОБА_1; під час купівлі-продажу будинку відповідач повідомив мене про необхідність з'явитися до нотаріуса для оформлення заяви про підтвердження проживання однією сім'єю та заяви про згоду ОСОБА_1 як дружини на купівлю чоловіком ОСОБА_1 житлового будинку; на час переїзду до придбаного житлового будинку по АДРЕСА_1 їх сину було 5 років, дочці 6 місяців, діти відвідували дитячий садок і в Гайсинських яслах -садку «Зірочка» було відомо, що вони проживають в АДРЕСА_1, за цією ж адресою дочка ОСОБА_8 перебувала під наглядом лікаря -педіатора та дільничої медичної сестри; на протязі часу спільного проживання позивачка укладала договір на придбання металопластикових конструкцій, зазначаючи адресу проживання АДРЕСА_1, отримувала в кредит кошти, навчалася в Іллінецькому коледжі та в ТОВ «Віртуал» в м.Гайсині, в зазначених правочинах нею зазначено місце її фактичного проживання в АДРЕСА_1, оскільки на час укладення зазначених договорів вони з відповідачем проживали однією сім'єю, підтримували подружні стосунки; за час проживання однією сім'єю мали підсобне господарство, город, вирощували поросят та сільськогосподарську продукцію, за отримані від їх реалізації кошти погашали свої зобов'язання по кредиту за будинок; на спільні кошти побудували сарай, замінили дах в будинку, труби в опалені замінили на пластикові, замінили дерев'яні вікна на пластикові, клеїли шпалери, придбали холодильник, морозильну камеру; в 2007 році та в 2008 році відповідач не працював, тому з метою примусити його більш відповідально відноситися до батьківських обов'язків, позивачка подала позов про стягнення аліментів, однак рішення про стягнення аліментів не виконувалося, при цьому сторони жили разом і підтримували подружні стосунки; вказала, що з листопада 2007 року по листопад 2008 року вона з відповідачем разом не проживали спільного господарства не вели, потім знову примирилися і продовжували жити як сім`я до 12.10.2014 р.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_9 під час розгляду справи та у поданому суду відзиві на позовну заяву вимоги позову не визнали, просили суд відмовити в його задоволенні, оскільки вважали позов недоведеним, після розірвання шлюбу 24.01.2005 р. вони з позивачкою разом не проживали, рішення набрало чинності 24.02.2005 р., шлюб повторно не укладали, посилання позивача на їх періодичні зустрічі, як то під час виписки з пологового будинку доньки, фотографії зустрічі з дітьми не є достатніми доказами проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в розумінні вимог ст. 74 СК України, в позовні заяві не підтверджено розміру коштів, належних особисто позивачці, які вона витратила на придбання спірного будинку, кредит, отриманий ним особисто для придбання спірного будинку, ним особисто погашений у 2012 році, позивачка у його погашенні участі не приймала, в будинку АДРЕСА_1 не проживала і не була зареєстрована, що свідчить про те, що у зазначений в позовній заяві період вони разом не проживали, через відсутність відмітки в паспорті ОСОБА_1 про розірвання шлюбу нотаріусом було відібрано у ОСОБА_1 заяву про надання згоди на придбання ОСОБА_1 спірного будинку, що не доводить факту їх спільного проживання як чоловіка і жінки без укладення шлюбу на час укладення договору купівлі-продажу житлового будинку від 9.06.2005 р., вважав, що всі подані позивачем докази не доводять позовних вимог.

З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково з таких законних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 уклали шлюб 18.09.1999 року, 13.06.2005 року зареєстровано розірвання шлюбу, актовий запис №100, згідно рішення Гайсинського районного суду від ІНФОРМАЦІЯ_4, що набрало чинності 24.02.2005 р. В шлюбі у них народилися діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 (т.1 а.с. 28, 10,11).

9.06.2005 р. між ОСОБА_10 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Гайсинського нотаріального округу Савіцької Ж.Й., зареєстрований в реєстрі № 982, відповідно до якого ОСОБА_1 придбано житловий будинок АДРЕСА_1 за 50 550,00 грн., що в еквіваленті становить 10 000 доларів США, з яких 15165 грн. (еквівалент 3000 доларів США) продавець отримав від покупця до підписання цього договору, а 35 385 грн. (7000 доларів США) покупець зобов'язується сплатити до 10.06.2005 р. Відповідно до заяви ОСОБА_1 приватному нотаріусу Гайсинського нотаріального округу Савіцькій Ж.Й. від 9.06.2005 р. ОСОБА_1 дала згоду на купівлю її чоловіком ОСОБА_1 житлового будинку АДРЕСА_1 за 50550 грн., приватним нотаріусом засвідчено справжність підпису ОСОБА_1 та зареєстровано в реєстрі за № 981; заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_1 від 9.06.2005 р. заявники підтвердили, що з 18.09.1999 р. проживають однією сім`єю, перебувають у шлюбі, в фактичних шлюбних відносинах з іншими особами не перебувають (т.1 а.с.12,42,48,49).

Відповідно до договору про навчання в ТОВ «Віртуал», укладеного між ОСОБА_1, жителькою АДРЕСА_1, та директором ТОВ «Віртуал» ОСОБА_12, з 29.09.2006 р. по 28.05.2007 р. ОСОБА_1 навчалася по спеціальності «Конторський службовець (бухгалтерія).Оператор комп'ютерного набору», місце її проживання АДРЕСА_1 (а.с.23 т.1); за договором № 154 про надання освітньої послуги навчальним закладом, укладеного між ОСОБА_1, жителькою АДРЕСА_1, та директором Іллінецького коледжа Вінницького ДАУ Пиндусом В.В. на строк один рік, ОСОБА_1 навчалася по спеціальності «Бухгалтерський облік», місце її проживання в АДРЕСА_1 (а.с.24 т.1), відповідно до довідки №2 від 17.01.2007 р. діти ОСОБА_1 ОСОБА_14 та ОСОБА_1 на період відвідування дитячого навчального закладу № 4 АДРЕСА_1 (а.с.25 т.1), відповідно до договорів від 16.11.2011 р. та від 19.08.2011 р. ОСОБА_1, жителька АДРЕСА_1, замовила металопластикові конструкції у СПД ОСОБА_15 (а.с.26,27 т.1).

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1, вона в період з 1.10.1999 р. по 8.06.2008 р. працювала помічником вихователя в ДНЗ № 5, з 3.10.2006 р. бухгалтером КП «Гайсинський вісник», довідками про отримані ОСОБА_1 доходи за період з 2008 р. по листопад 2014 року (а.с.177-180).

Згідно довідки № 427 від 15.05.2015 р. в.о. головного лікаря КУ» Гайсинський районний медичний центр медико-санітарної допомоги» в період з червня по грудень 2005 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, перебувала під наглядом лікаря-педіатра та дільничної медичної сестри за адресою АДРЕСА_1(а.с.17).

Спірні правовідносини регулюються:

- ч. 1 ст. 3 ЦПК України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів;

- ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України;

- ст.74 СК України(в редакції, чинній до 16.01.2007 р.) відповідно до якої, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними; на майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 (право спільної сумісної власності) цього Кодексу. При застосуванні статті 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України необхідно встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Крім того, для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім'ї;

- ч.4 ст. 368 ЦК України, майн, набуте в результаті спільної праці та за спільні кошти членів сімї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним в письмовій формі

- відповідно до ч.3 ст. 65 (глава8) СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово; згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена;

- ст. 69,70 (глава8) СК України, згідно з якою дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу; у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Оскільки, ОСОБА_1 та ОСОБА_1 в періоди з ІНФОРМАЦІЯ_6. по 30.11.2007 р., з 30.11.2008 року по 12.10.2014 р. проживали разом, як чоловік і жінка, перебували у фактичних шлюбних відносинах між собою, вели спільне господарство, побут, виховували двох неповнолітніх дітей, мали спільний бюджет, проводили спільні витрати на потреби своєї сім`ї, спільно заробленими коштами проводили сплату кредиту, придбавали інше майно, зокрема, пральну машинку-автомат, холодильник, морозильну камеру, ремонтували свій житловий будинок, - в інтересах сім'ї, то цей факт необхідно встановити в судовому порядку, оскільки він має юридичне значення для позивача для захисту права на спільно набуте майно.

Спірний житловий будинок АДРЕСА_1 придбаний ОСОБА_1 за згодою ОСОБА_1 за їх спільні кошти, а також кошти, подаровані їх батьками ОСОБА_17 та ОСОБА_18, кошти в сумі 7525 доларів США, отримані ОСОБА_1 в кредит згідно кредитного договору № 31/105/05-05-N від 9.06.2005 р. на придбання житлового будинку загальною площею 61,9 кв.м. в АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу від 9.06.2005 р., факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_1 як чоловіка і жінки без укладення шлюбу після його розірвання в період з ІНФОРМАЦІЯ_6. по 30.11.2007 р., з 30.11.2008 року по 12.10.2014 р. встановлено в судовому засіданні, то житловий будинок з господаськими спорудами АДРЕСА_1 необхідно визнати об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Зазначені обставини підтверджені в судовому засіданні в сукупності із зазначеними доказами, також показами свідків: ОСОБА_19, доброї знайомої сторін; співвласниці спірного житлового будинку ОСОБА_7, матері позивачки ОСОБА_20, матері відповідача ОСОБА_17, сином позивача та відповідача ОСОБА_1, показаннями ОСОБА_1, допитаної як свідка.

Доводи ОСОБА_1 про те, що на час придбання житлового будинку та протягом заявленого позивачем періоду вони з ОСОБА_1 разом не проживали, не вели спільного господарства, його діти не проживали разом з ними та він сплачував аліменти на їх утримання, а також інші заперечення проти позову, викладені у відзиві, суд бере до уваги в частині періоду з листопада 2007 року по листопад 2008 року, коли сторони разом не проживали, подружніх стосунків не підтримували, не мали спільного бюджету, в іншій частині їх суд до уваги не бере через те, що викладені відповідачем в судовому засіданні та у відзиві заперечення не знайшли свого підтвердження в сукупності з іншими доказами під час розгляду справи, які детально викладено та проаналізовано судом, зазначені докази узгоджуються між собою та встановленими судом обставинами.

Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року по справі № 6-148цс12, у Постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року по справі № 129/2115/15-ц, у справі № 6-2253цс15, у справі № 6-97 цс11.

В частині задоволення вимог заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, в період з 30.11.2007 р. по 30.11.2008 р., необхідно відмовити, оскільки суду не надано належних доказів на підтвердження зазначеного факту, для поділу житлового будинку відповідно до передбаченого ст.69,70 СК України права сторін на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, в натурі, сторонами не здійснено будь-яких дій для можливості вибору способу поділу їх спільного сумісного майна, передбачених ст.71 СК України, тому суд визначає лише ідеальні частки співвласників, які є рівними між собою, тобто по Ѕ частці кожному співвласнику.

На підставі ст. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача в частині задоволених позовних вимог необхідно стягнути підтверджені документально судові витрати: в сумі 5000 грн. витрат на правничу допомогу адвоката та 2211,80 грн. витрат на сплату судового збору.

Керуючись ст. 258, 259, 263, 264, 265, 266 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, в періоди з ІНФОРМАЦІЯ_6. по 30.11.2007 р., з 30.11.2008 року по 12.10.2014 р.

Визнати житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, право спільної часткової власності на Ѕ ідеальну частку житлового будинку АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8., право спільної часткової власності на Ѕ ідеальну частку житлового будинку АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 5000 грн. витрат на правничу допомогу адвоката та 2211,80 грн. витрат на сплату судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Віницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 25.02.2019 р.

Суддя: