Рішення

Іменем України

Справа № 712/14955/18

Номер провадження 2/712/3010/18

20 лютого 2019 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м.Черкаси у складі:

головуючого-судді - Марцішевської О.М.

за участю секретаря судового засідання Олефіренко В.В.

представника позивача адвоката ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "АЗОТ" про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні працівника, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача ПАТ "Азот" (вул.Першотравнева,72, м.Черкаси), посилаючись на те, що відповідно до наказу №7-ук від 12.01.2010 з 14 січня 2010 року прийнятий на роботу у ВАТ "Азот" слюсарем-ремонтником 6 розряду РМД №3 (ремонт та обслуговування технологічного обладнання цехів з виробництва аміачної селітри, карбаміду, слабкої азотної кислоти) бригади №2 управління з капітального ремонту. Наказом ПАТ "Азот" №848 від 05.12.2017 з позивачем 08.12.2017 трудовий договір розірвано на підставі ст.38 КЗпПУ у зв"язку з виходом на пенсію, що підтверджується записами №22,25 в трудовій книжці серії БТ-1 №7852451 на ім"я ОСОБА_3 Рішенням чергових (річних) загальних зборів акціонерів ВАТ "АЗОТ" від 21.06.2011, протокол №25 ВАТ "Азот" перейменовано на ПАТ "Азот". В день звільнення та по сьогоднішній день розрахунок з позивачем відповідач не провів та 09.02.2018 позивач звернувся до директора ПАТ "Азот" щодо надання довідки про нараховану та виплачену заробітну плату з 01.01.2017 по день звільнення, повідомив про те, що відповідач не провів з ним повний розрахунок та письмово не повідомив про нараховані суми. Відповіді від відповідача позивач не отримав. Згідно довідки №818 від 15.11.2018 заборгованість по заробітній платі ПАТ "Азот" перед ОСОБА_3 за період з лютого 2017р. по травень 2017р. складає 17622,32 грн. У зв"язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по виплаті заробітної плати в розмірі 17622,32 грн.; середній заробіток за весь час затримки в сумі 112891,48 грн., та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн.

Відповідачем наданий відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, оскільки наявні поважні причини та об'єктивні обставини, які підтверджуюь відсутність вини відповідача у несвоєчасній виплаті зарплати. Також просив просив зменшити суму середнього заробітку, оскільки її сума залежала від тривалості незвернення позивача до суду з даним позовом. Також вважав неспівмірними витрати на правничу допомогу в сумі 4000 грн., які просив зменшити до 100 грн.

Відповідно до п.3 розділу Х11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону Українивід 02.06.2016 року №1402-У111 «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжуютьздійснюватисвоїповноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 позов підтримав, просив задоволити з викладених у позові підстав.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні просив відмовити у частині позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються трудовим законодавством.

Встановлено, що ОСОБА_3 відповідно до наказу №7-ук від 12.01.2010 з 14 січня 2010 року прийнятий на роботу у ВАТ "Азот" слюсарем-ремонтником 6 розряду РМД №3 (ремонт та обслуговування технологічного обладнання цехів з виробництва аміачної селітри, карбаміду, слабкої азотної кислоти) бригади №2 управління з капітального ремонту.

Наказом ПАТ "Азот" №848 від 05.12.2017 з позивачем 08.12.2017 трудовий договір розірвано на підставі ст.38 КЗпПУ у зв"язку з виходом на пенсію, що підтверджується записами №22,25 в трудовій книжці серії БТ-1 №7852451 на ім"я ОСОБА_3

Рішенням чергових (річних) загальних зборів акціонерів ВАТ "АЗОТ" від 21.06.2011, протокол №25 ВАТ "Азот" перейменовано на ПАТ "Азот".

В день звільнення та по сьогоднішній день розрахунок з позивачем відповідач не провів та 09.02.2018 позивач звернувся до директора ПАТ "Азот" щодо надання довідки про нараховану та виплачену заробітну плату з 01.01.2017 по день звільнення, повідомив про те, що відповідач не провів з ним повний розрахунок та письмово не повідомив про нараховані суми. Відповіді від відповідача позивач не отримав.

Згідно довідки №818 від 15.11.2018 заборгованість по заробітній платі ПАТ "Азот" перед ОСОБА_3 за період з лютого 2017р. по травень 2017р. складає 17622,32 грн.

Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок.

Згідно статті 116 КЗпП України, - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Частиною 2 ст. 117 КЗпП України передбачено, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідачем не заперечується заборгованість по заробітній платі перед позивачем на момент звільнення в сумі 17622,32 грн. та факт затримки розрахунку із позивачем в період з 08.12.2017р.

Суд вважає таким, що узгоджується з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100, розрахунок позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 09.12.2017р. по день подачі позову 04.12.2018р. в сумі 244 роб.дні * 462,67 грн. = 112 891,48 грн., де 462,67 грн. складає середньоденна заробітна плата позивача згідно довідки відповідача № 819 від 156.11.2018р.

Щодо доводів відповідача про відсутність вини підприємства у невиплаті заробітної плати позивачу, суд звертає увагу що зупинка виробництва, а також відсутність коштів у звязку з арештом рухомого та нерухомого майна не звільняє ПАТ «Азот» від відповідальності. Сам по собі факт фінансових труднощів на підприємстві не можуть позбавляти працівників права на виплати, що передбачені при звільненні.

Суд також вважає такими, що не обгрунтовують заперечення доводи позову про те, що сума середнього заробітку за час затримки розрахунку залежить від того, що позивач не звертався до суду до грудня 2018 року, оскільки з матеріалів справи вбачається, що досудова вимога позивачем надсилалась відповідачу ще у лютому 2018 року, однак залишена без реагування.

За таких обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість по виплаті заробітної плати в розмірі 17622,32 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 112891,48 грн., оскільки відповідачем порушені права позивача на оплату праці, які підлягають до поновлення та обраний позивачем спосіб судового захисту обґрунтований на законі.

Суд також вважає, що вказані суми підлягають стягнення на користь позивача з утриманням податків та обов'язкових платежів, оскілька їх сплата є обов'язком будь-якої фізичної особи перед державою.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення заробітної плати був звільнений від оплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог про стягнення заробітної плати.

Позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні було сплачено судовий збір в сумі 1128,97 грн., гривень, що підтверджено квитанціями від 29.11.2018р. та 30.11.2018р., тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Позивачем понесені судові витрати по оплаті правничої допомоги в сумі 4000 грн., що підтверджено квитанцією від 30.11.2018р. та актом виконаних робіт на підставі договору про надання правової допомоги від 06.11.2018р. з детальним описом зазначених робіт.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 ст.137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 ст.137 ЦПК України.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 ст.137 ЦПК України).

З викладеного вбачається, що суд вправі зменшувати розмір витрат на правову допомогу, але лише в разі заявлення іншою стороною клопотання про їх неспівмірність. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.03.2018 (справа №907/357/16).

Відповідачем заявлене клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу, яке підлягає до часткового задоволення, оскільки матеріали справи не містять підтвердження здійснення адвокатського запиту в досудовому порядку, вартість вказаних робіт згідно акту виконаних робіт складає 1000 грн., а тому розмір витрат на правничу допомогу підлягає відповідному зменшенню до 3000 грн. В решті суд вважає понесені позивачем витрати на правничу допомогу такими, що відповідають вимогам співмірності та обґрунтованості.

На підставі ст. 47, 115-117 КЗпП України, ст.ст. 4,12,13,81,83,89,141,258,259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні працівника, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні задоволити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АЗОТ" (код ЄДРПОУ 00203826, вул.Героїв Холодного Яру,72, м.Черкаси) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_2) заборгованість по виплаті заробітної плати в розмірі 17622,32 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 112891,48 грн., витрати на професійну правничу допомогу 3000 грн., судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1128, 91 грн., всього стягнути 134 642, 71 грн. з утриманням податків та обовязкових платежів, передбачених законодавством України.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АЗОТ" в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через місцевий суд (з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата складення повного судового рішення 25 лютого 2019р.