Ухвала

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 522/5573/16-ц

провадження № 61-39432св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Одеська філія Державного підприємства Українського державного інституту з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор», Державне підприємство Український державний інститут з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор»,

розглянув заяву Погрібного Сергія Олексійовича про самовідвід у справі за касаційною скаргою Державного підприємства Українського державного інституту з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» на постанову Апеляційного суду Одеської області від 07 червня 2018 року у складі колегії суддів: Калараш А. А., Заїкіна А. П., Таварткіладзе О. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства Українського державного інституту з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» (далі - ДП Українського державного інституту з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор») про стягнення заборгованості за договором про виконання робіт.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 . зазначив, що 28 листопада 2011 року між Одеською філією Державного підприємства Український державний інститут з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» - «Одесадіпродор» та колективним комерційним підприємством «Монтажспецбуд» укладений договір про виконання робіт з інженерно-геологічних вишукувань на об`єктах реконструкції автомобільної дороги державного значення (регіональна) Рені-Орловка-Ізмаїл на ділянці км 3+085-км 8+000; км 8+000-км 13-000; км 13+000-км 17.820 - км 23,500, Одеська область, всього протяжністю 20,41 км. Вартість робіт становила згідно з пунктом 2.1 договору 194 396,40 грн. Згідно з накладною від 30 січня 2012 року № 2 два примірника технічного звіту інженерно-геологічних вишукувань передані відповідачу. За проведену роботу відповідач розрахувався частково, перерахував позивачу 107 479,92 грн, залишок до виплати становить 86 916,48 грн. 01 жовтня 2015 року між ним та ККП «Монтажспецбуд» укладений договір про відступлення права вимоги до Одеської філії ДП «Український інститут з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» - «Одесадіпродор».

Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість з врахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми та встановленого індексу інфляції в розмірі 173 282,00 грн.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності заявлених позовних вимог.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 07 червня 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ДП «Українського державного інституту з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 172 282,00 грн, яка складається із заборгованості за договором від 28 грудня 2011 року та додатковою угодою від 04 липня 2013 року в розмірі 86 916,48 грн, трьох відсотків річних у розмірі 11 861,00 грн, індексу інфляції в розмірі 73 504,52 грн. У решті позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд виходив із того, що КПП «Монтажспецбуд» свої зобов`язання за договором від 28 грудня 2011 року та додатковою угодою від 04 липня 2013 року № 1 виконано в повному обсязі, а відповідач розрахувався за виконані роботи лише частково, залишок невиплаченою винагороди становить 86 016,48 грн. Посилання суду першої інстанції на те, що договір про відступлення права вимоги від 01 жовтня 2015 року між ККП «Монтажспецбуд» та позивачем не є укладеним, а тому останній не є належним позивачем у справі є припущеннями та не узгоджуються з матеріалами справи.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У липні 2018 року ДП Український державний інститут з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Одеської області від 07 червня 2018 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі заявник вказує на те, що ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, апеляційним судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. В порушення норм процесуального права апеляційним судом прийняті нові докази у справі без зазначення поважності причин їх ненадання до суду першої інстанції, при розгляді справи судом апеляційної інстанції порушено права відповідача на захист своїх прав, а саме не застосовано строк позовної давності. Рішення суду щодо стягнення трьох відсотків річних та індексу інфляції є безпідставним, недоведеним та необґрунтованим.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 23 липня 2018 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано справу та надано строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.

У вересні 2018 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до протоколу визначення складу колегії суддів для розгляду цієї справи визначено суддю-доповідача Ступак О. В. та суддів, які входять до складу колегії: Погрібного С. О. та Усика Г. І.

Суддею Погрібним С. О. у цій справі заявлено самовідвід із підстав, визначених частиною другою статті 36, частиною першою статті 37 ЦПК України.

Заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 36 ЦПК України встановлено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що суддя Погрібний С. О. брав участь у вирішенні цієї справи в Приморському районному суді м. Одеса, то він не може брати участі у розгляді цієї справи в суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 37, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву судді Погрібного Сергія Олексійовича про самовідвід задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак
С. О. Погрібний Г. І. Усик