Справа № 755/2820/19
"22" травня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.,
за участі секретаря Сіренко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу № 755/2820/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 .
Відповідач являється колишнім чоловіком її доньки та зареєстрований у квартирі, однак фактично у квартирі не проживає з грудня 2016 року та не користується житлом за цільовим призначенням.
Також вказує, що речі відповідача у квартирі відсутні. Не дивлячись на те, що відповідач в квартирі не проживає, комунальними службами нараховуються комунальні платежі які ОСОБА_2 не сплачуються.
Крім цього, позивач зазначає, що вона має намір здійснити продаж належної їй квартири, а реєстрація відповідача призведе до ускладнень щодо реалізації її права на вільне розпорядження своїм майном.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07.03.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання (а.с. 22, 23).
В судове засідання позивач не з`явилася, до суду подала заяву у якій просить провести розгляд справи у її відсутності, зазначила, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав.
Положеннями ч. 1 ст. 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 22 травня 2019 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
На підставі свідоцтва про право власності від 26.01.2015 року виданого Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_1 являється власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 10).
Вказане також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № НОМЕР_2 від 26.01.2015 року (а.с. 11).
В обгрунтування вимог позивач зазначає, що відповідач являється колишнім чоловіком її доньки ОСОБА_3
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06.02.2019 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 29-31).

Отже, відповідач є колишнім членом сім`ї позивача, так як шлюб між донькою позивача та відповідачем розірваний.

Відповідно відомостей електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» від 05.03.2019 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 21).

За повідомленням позивача, відповідач у спірній квартирі не проживає з грудня 2016 року.

Про обставини не проживання відповідача з вказаного часу у квартирі АДРЕСА_1 в м . Києві свідчать акти від 18.10.2018 року та від 04.01.2019 року, затверджені головою правління ОСББ «Миколи Лебедєва 4/39-А» (а.с. 13, 14).

У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду не надано.

Відповідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Згідно ст. 150 Житлового кодексу України власники квартири користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право на розпорядження квартирою, що знаходиться в приватній власності.

При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, за вищевикладених обставин судом встановлено, що відповідач більше року без поважних причин постійно не проживає у спірній квартирі, будь які домовленості між сторонами з приводу користування житловим приміщенням відсутні, оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_2 не здійснює, у зв`язку з чим позивачу, яка є власником квартири АДРЕСА_1 , відповідач чинить перешкоди у користуванні житловим приміщенням, позивач не може належним чином користуватися та розпоряджатися вказаною квартирою, несе за відповідача майнові витрати по утриманню житла, а тому позов про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування зазначеною квартирою підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Згідно положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір в дохід держави у розмірі 768 грн. 40 коп. (а.с. 1).

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316-319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 76, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263, 265, 268, 273, 280, 284, 354, 355 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Судове рішення складено 22 травня 2019 року.

Суддя