У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І., за участю секретаря судового засідання Пазяк С.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з вищезазначеною позовною заявою.

Разом із позовною заявою адвокатом Литвин С.Й. подано до суду заяву про вжиття заходів щодо забезпечення позову в даній цивільній справі.

В обґрунтування заяви посилається на те, що на даному етапі розгляду спору будь-які маніпуляцій зі спірним автомобілем( відчуження, пошкодження, знищення і т. п.) можуть серйозно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист майнових прав та інтересів позивача.

На підставі цього заявник ставить вимогу щодо забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на автомобіль марки «BMW» моделі 318D 2011 року випуску, р.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) : НОМЕР_2 ), що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 так ОСОБА_4 до закінчення розгляду справи судом.

На виконання вимог статті 151 ЦПК України повідомляє, що вартість рухомого майна за ціною позову складає 164 887 грн.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Звернення з позовом до суду за захистом порушених прав, інтересів фізичних осіб та юридичних осіб, а також свобод фізичних осіб є одним із способів судового захисту.

Інститут забезпечення позову при цьому дає можливість суду до ухвалення рішення по суті вжити заходів щодо забезпечення заявленого позову у певних визначених випадках, враховуючи чітко визначені підстави.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості заявленого клопотання, суд зазначає, що інститут забезпечення позову регламентовано ст. ст. 149, 150 ЦПК України, які встановлюють підстави для вжиття заходів забезпечення позову, а також способи забезпечення позову в цивільному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання рішення суду і спрямована на дотримання норми щодо обовязковості до виконання судових рішень, встановленої статтею 124 Конституції України.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, до вирішення справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду. Це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За ч. 1, ч. 6 ст.153ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), а про вжиття забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений ч. 1 ст.150 ЦПК України, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з п. 4 постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни «Пропрактику застосуваннясудами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»№9 від 22.12.2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахування доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом, щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходу, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання, або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів суд вважає, що заява про забезпечення позову, як обґрунтована, підлягає до задоволення.

При вирішенні заявленого клопотання суд виходить із того, що у випадку підставності позовних вимог, можуть виникнути об`єктивні перешкоди у виконанні рішення суду, якщо відповідач протягом судового розгляду вчинить дії по відчуженню спірного майна на користь третіх осіб.

Таким чином, з метою охорони матеріально-правових інтересів, які представляє позивач та виключення можливості невиконання рішення суду за результатами судового розгляду даної справи, заяву слід задовольнити.

Як передбачено положеннями ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 ЦПК України примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись ст.ст. 149-154, 157, 258-261, 352-355 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову у даній цивільній справі шляхом накладення арешту на автомобіль марки «BMW» моделі 318D 2011 року випуску, р.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) : НОМЕР_2 ), що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 так ОСОБА_4 до закінчення розгляду справи судом.

Стягувач : ОСОБА_2 - адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Боржник: ОСОБА_3 - адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк предявлення ухвали до виконання три роки.

Копію ухвали суду для виконання направити до Районного відділу державної виконавчої служби Ужгородського міського управління юстиції (пл. Ш. Петефі, 14, м. Ужгород, 88000 Закарпатська область) та учасникам справи для відома.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали судуякщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду Закарпатської області, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області В.І. Бедьо