ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

20 лютого 2019 року

м. Харків

справа № 643/16678/18

провадження № 22-ц/818/80/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Бурлака І.В., Бровченко І.О.,

за участю секретаря - Плахотнікової І.О.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК» в особі філії ХОФ АКБ «УКРСОЦБАНК»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» в особі філії ХОФ АКБ «УКРСОЦБАНК» про визнання недійсним кредитного договору,

за апеляційною скаргою Публічного Акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2018 року, постановлену суддею Погасій О.Ф.,в залі суду в м. Харкові,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2018 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Накладено заборону вчиняти АТ «УКРСОЦБАНК» в особі філії ХОФ АТ «УКРСОЦБАНК», розташоване за адресою: м. Харків, вул. Гоголя, 10, будь-які дії по відчуженню та реалізації майна - трикімнатної квартири загальною площею 226,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2, та належить на праві власності ОСОБА_1, до набрання законної сили рішенням суду у справі № 643/16678/18 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» в особі філії ХОФ АКБ «УКРСОЦБАНК» про визнання недійсним кредитний договір № 839/3/27/38/6-127 від 21.12.2006 року.

12 грудня 2018 року представник ПАТ «УКРСОЦБАНК» звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану ухвалу суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушенням судом норм процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт вказує на недопустимість забезпечувати позов шляхом зупинення судових рішень, що набрали законної сили. Вказує, що приватним нотаріусом ХМНО Ємець І.А. вчинено виконавчий напис № 448 про звернення стягнення на предмет іпотеки, трикімнатної квартири загальною площею 226,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту у сумі 6040569 грн.32 коп. Станом на час постановлення ухвали, виконавчий напис є дійсним та законним і знаходиться на примусовому виконанні у нотаріуса. Отже судом було протиправно зупинено виконання виконавчого напису, який визнано законним рішенням суду. Також звертає увагу на те, що в ухвалі суду відсутній номер квартири, на яку накладено заборону відчуження.

ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_1 подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення. Вважає правильним висновок суду про обгрунтованість заяви про забезпечення позову та наявність реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду. Наполягає на тому, що виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого реалізується майно позивача, за своєю природою не є судовим рішенням.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 21.11.2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» в особі філії ХОФ АКБ «УКРСОЦБАНК» про визнання недійсним кредитного договору № 839/3/27/38/6-127 від 21.12.2006 року, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «УКРСОЦБАНК».

27.11.2018 року представником позивача ОСОБА_4 подана заява про забезпечення вищезазначеного позову шляхом заборони відповідачу АТ «УКРСОЦБАНК» в особі філії ХОФ АКБ «УКРСОЦБАНК» вчиняти будь-які дії, а саме, відчужувати та реалізовувати майно, а саме трикімнатну квартиру 31 загальною площею 226,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та належить на праві власності ОСОБА_1, до набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначає, що у забезпечення виконання боргових зобовязань за оспорюваним позивачем кредитним договором, між сторонами було укладено Договір іпотеки від 21.12.2006 р. № 839/4/27/38/6-293, яким майно позивача, а саме, квартира № 30-А по вул. Петровського в м. Харкові, було передано в іпотеку до відповідача. Позивачу стало відомо, що відповідач намагається реалізувати (відчужити) майно позивача, та в разі задоволення позовних вимог позивача рішення суду неможливо буде виконати.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, тощо. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

З роз'яснення даного Пленумом Верховного Суду України в своїй постанові №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання та утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимоги, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини виконання судових рішень розглядається як невід'ємна частина судового розгляду в розумінні ст.6 конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, аби остаточне, обов'язкове судове рішення залишалося невиконаним («Шмалько проти України», № 60750/00, пункт 43/, рішення від 20 липня 2004 року; «Ромашов проти України», № 67534/01, пункт 42, рішення від 27 липня 2004 року; «Юрій Миколайович Іванов проти України», № 40450/04, пункт 51, рішення від 15 жовтня 2009 року та інші).

З матеріалів справи вбачається, що приватним нотаріусом ХМНО Ємець І.А. вчинено виконавчий напис № 448 про звернення стягнення на предмет іпотеки, трикімнатної квартири 31 загальною площею 226,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту у сумі 6040569 грн.32 коп.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2019 року було задоволено позов ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк», треті особи - ПН ХМНО Ємець І.О., управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Харківської області про визнання виконавчого напису недійсним.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 20 вересня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено, рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2019 року - скасовано, в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено в повному обсязі.

Між тим, позивачем доповнені позовні вимоги у цій справі, він просить визнати недійсним також і договір іпотеки, укладений на забезпечення зобов*язань за оспорюваним кредитним договором. Предметом зазначеного договору іпотеки є трикімнатної квартири 31 загальною площею 226,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Безпідставними є доводи відповідача про зупинення ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2018 року виконання судового рішення про звернення стягнення на квартиру 31 за адресою: АДРЕСА_2, оскільки відсутні відомості щодо наявності такого рішення суду.

Крім того, ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2018 року застосовано обмеження дій Публічного Акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК», а не інших осіб.

Реалізація банком свого права щодо позасудового порядку звернення стягнення на предмет іпотеки суттєво утруднить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1

За таких обставин, наявні підстави для забезпечення позову.

Водночас, в ухвалі суду, яка оскаржується, відсутній номер квартири, на яку накладено заборону відчуження. В цій частині ухвала суду підлягає відповідній зміні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 371, 374, п. 4 ч. 3 ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного Акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» - задовольнити частково.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2018 року - змінити.

Абзац другий резолютивної частини ухвали Московського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2018 року викласти в наступній редакції:

«Накласти заборону вчиняти АТ «УКРСОЦБАНК» в особі філії ХОФ АТ «УКРСОЦБАНК», розташоване за адресою: м. Харків, вул. Гоголя, 10, будь-які дії по відчуженню та реалізації майна - трикімнатної квартири загальною площею 226,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1, до набрання законної сили рішенням суду у цій справі».

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - І.В. Бурлака

І.О. Бровченко