Справа № 645/232/19
Провадження № 2/645/804/19

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2019 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Мартинової О.М.,

секретар судових засідань Доннік Н.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому з урахуванням прийнятих судом уточнень, просила розірвати шлюб, зареєстрований 22 лютого 2003 року міським відділом реєстрації актів громадського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 124 та стягнути аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 2003 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку з тим, що спільне сімейне життя не склалось, оскільки кожен з подружжя має різні погляди на життя та побут. Сторони мешкають окремо, не ведуть спільне господарство. Сім`я існує лише формально, при цьому її збереження і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. З 23 червня 2018 року у подружжя почали виникати конфлікти, щодо виховання та утримання дітей. Через сварки, які негативно впливали на психологічний стан дітей, позивачка переїхала до орендованого будинку. При цьому, разом з позивачкою залишилися проживати неповнолітні діти, які знаходяться на її повному утриманню. Відповідач не надає будь якої матеріальної допомоги, необхідної для утримання та виховання спільних дітей. Посилається на те, що чималі кошти потрібні на харчування, одяг та взуття дітям, гігієнічні засоби, а також витрати на Інтернет, мобільний зв`язок, сплата орендної плати та комунальних платежів. Таким чином щомісячні мінімальні витрати на дітей складають 8800,00 грн. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей, позивач просить стягнути на утримання їх спільних з відповідачем дітей аліменти у розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення найстаршою дитини повноліття.

Ухвалою суду від 18 січня 2019 року провадження за вищевказаною справою було відкрито та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 23 квітня 2019 року проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 24 квітня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання позивач, не з`явилася, повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. Однак надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «ОСОБА_5 ».

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій зазначив, що він просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу - визнає у повному обсязі, при цьому, позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання дітей визнає частково, та просить суд стягнути з нього аліменти в сумі 3000,00 грн.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про часткове задоволення позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 лютого 2003 року міським відділом реєстрації актів громадського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 124 (повторне свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 від 08 квітня 2003 року).

Від шлюбу сторони мають спільних дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 14 серпня 2003 року) та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 29 листопада 2005 року). Батьками дітей відповідно до свідоцтв про народження записані сторони по справі, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення.

У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони не ведуть спільне господарство, мешкають окремо. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, бо це суперечить її інтересам та інтересам дітей, відповідач клопотань про надання строку на примирення не надавав.

Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї за неможливе.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка заявила клопотання, що після розірвання шлюбу прізвище залишити без змін - «ОСОБА_5 ».

Суд, з`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Стосовно призначення аліментів судом встановлено наступне.

Також, у судовому засіданні встановлено, що сторони на день звернення позивача до суду мешкають окремо при цьому відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 2ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, матеріальне становище платника аліментів, який є достатньо молодою, здоровою, працездатною людиною, відсутність на його утриманні інших дітей або непрацездатних осіб, разом з тим, останній не заперечує сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 3000,00 грн. щомісяця, то суд вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей саме в такому розмірі.

Суд зазначає, що згідно положень ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічнопідлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Положенням ст. 191 СК України визначено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Згідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 111, 112, 114, 166, 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 200, 206, 247, 258-259, 268, 353 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 22 лютого 2003 року міським відділом реєстрації актів громадського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 124.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (трьох тисяч) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 січня 2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В іншій частині позивних вимог - відмовити.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах одного місячного платежу, допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: https://fr.hr.court.gov.ua

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 .

Суддя