Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1631/19
Провадження № 2/376/983/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2019 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді: Коваленка О.М.,

при секретарі: Ткаченко Ю.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Рада опіки та піклування Сквирської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав та встановлення опікуна,-

Встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом.

В обгрунтування позовних вимог вказала, що вона ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

ЇЇ дочка ОСОБА_4 не перебуваючи в зареєстрованому шлюбі народила дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження.

З дня народження ОСОБА_6 , відповідачка залишила її на утриманні позивачки, а сама усунулася від виховання та догляду за дитиною, не цікавиться її станом здоров`я, фізичним та духовним розвитком, не допомагає матеріально. Дитина позбавлена материнської ласки, тепла та уваги, позивачці відомо, що ОСОБА_4 веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, не працює.

Позивачка повністю опікується дитиною, неповнолітня ОСОБА_2 проживає з нею з народження, позивачка забезпечує всі необхідні потреби дитини, займається її вихованням, турбується про фізичний та духовний розвиток дитини, купує їй одяг, взуття та інші необхідні речі, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 18.03.2019 року.

Посилаючись на все вищевикладене позивачка ОСОБА_1 звертається до суду та просить суд:

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

Встановити опіку над неповнолітньою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку м. Свердловськ Луганської області, жительку АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 опікуном над неповнолітньою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка ОСОБА_1 не з`явилася в судове засідання, однак звернулася до суду з заявою, просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити (а.с.35).

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає та не заперечує, щодо задоволення позову та просить не проводити фіксацію судового засідання технічними засобами (а.с.36).

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Сквирської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, надав до канцелярії суду заяву де просив провести розгляд справи без участі представника, та просив провести розгляд справи без фіксації судового засідання технічними засобами, позов визнають в повному обсязі(а.с.37).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є матір`ю відповідачки ОСОБА_9 , що підтверджується копією її Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , видане Червонопартизанським горсоветом Ворошиловградської області ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис №248 (а.с.28).

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_10 народила дочку ОСОБА_11 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 , видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Сквирського районного управління юстиції Київської області 09.09.2003 року (а.с.9), відомості про батька записані відповідно до ст.. 135 ч. 1 Сімейного кодексу України.

З дня народження ОСОБА_6 , відповідачка залишила її на утриманні позивачки, а сама усунулася від виховання та догляду за дитиною, не цікавиться її станом здоров`я, фізичним та духовним розвитком, не допомагає матеріально. Дитина позбавлена материнської ласки, тепла та уваги, позивачці відомо, що ОСОБА_4 веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, не працює.

Відповідно до доповідної директору Сквирської ЗОШ І-ІІІ ст. №2 Малиновській В.С. від класного керівника 9-Б класу Дмитрук І.А. від 20.03.2019 року, ОСОБА_13 навчається у Сквирській ЗОШ І-ІІІ ст.. №2 з 01.09.2010 року, за час навчання вихованням дитини займається бабуся ОСОБА_1 , вона постійно відвідує батьківські збори, свята, приділяє увагу навчанню та вихованню дівчинці, 03.09.2015 року мама учениці - ОСОБА_14 написала заяву про те, що доручає своїй матері ОСОБА_1 виховання неповнолітньої ОСОБА_15 . Мама дівчинки проживає окремо, не приділяє увагу навчанню та вихованню дитини, не відвідує батьківські збори, з класним керівником не спілкується (а.с.25).

Позивачка повністю опікується дитиною, неповнолітня ОСОБА_13 проживає з нею з народження, що підтверджується копією Довідки про склад сім`ї №583, яка видана 11.03.2019 року Сквирською міською радою (а.с.8), позивачка забезпечує всі необхідні потреби дитини, займається її вихованням, турбується про фізичний та духовний розвиток дитини, купує їй одяг, взуття та інші необхідні речі. Відповідачка ОСОБА_4 проживає окремо від своєї неповнолітньої дочки та на теперішній час самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків і не заперечує проти позбавлення батьківських прав, що підтверджується її заявою про визнання позову (а.с.36).

Згідно висновку (рішення) №6 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 09.04.2019 року - визнано доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.20-22).

В силу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України « Про охорону дитинства» , кожна дитина має право на рівень життя , достатній для її фізичного , інтелектуального , морального , культурного , духовного і соціального розвитку . Батьки або особи , які їх заміняють , несуть відповідальність за створення умов , необхідних для всебічного розвитку дитини , відповідно до законів України .

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст.151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

В ст.155 СК України вказано, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У ч.1 ст.157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст.164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.

В ч.1 п.2 ст.164 СК України вказано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п.15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» із змінами, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надаються дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, та і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 165 СК України визначено перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Такими особами є один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

За таких обставин та з урахуванням всього наведеного вище, суд вважає за можливе позбавити відповідачку ОСОБА_16 - ОСОБА_7 батьківських прав, щодо її неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки судом встановлено, що відповідачка ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням дочки, піклуванням про її всебічний розвиток, про стан здоров`я не займається, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо дитини, чим порушує вимоги ч. 1 п. 2 ст.164 СК України. Також, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 , яка займається вихованням та розвитком своєї онуки ОСОБА_13 її опікуном.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р. (ратифікована Україною 27.02.1991р., дата набуття чинності для України 27.09.1991р.), ст.ст.7,141, 150, 151, 155, 157, 164, 165 СК України, п.п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст.2,4,12 , 13 , 76,81 ,82, 200,206, 258,259 , 263-265 , 273, 354 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Рада опіки та піклування Сквирської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав та встановлення опікуна - задовольнити в повному обсязі.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити опіку над неповнолітньою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку м. Свердловськ Луганської області, жительку АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 опікуном над неповнолітньою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О. М. Коваленко