ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2019 року м. Херсон

справа № 766/17260/17

провадження № 22-ц/819/457/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Кузнєцової О.А.,
суддів:Бездрабко В.О.,
Вейтас І.В.,
секретарКутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Дорошинської В.Е. від 11 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що 19 червня 2003 року вона та ОСОБА_3 домовилися про укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 за ціною 11 925,00 грн., які відповідач в повному обсязі отримала до підписання договору. Однак договір купівлі-продажу квартири тривалий час нотаріально посвідчений не був оскільки відповідач ухилялась від виконання своїх обов`язків щодо його укладання в установленому законом порядку. Після неодноразових звернень щодо належного оформлення відповідач погодилась, однак в нотаріальній конторі з`ясувалось, що відповідач по справі є власником лише 1/3 частини зазначеного майна, на яке накладо багаточисленні арешти та відкриті виконавчі провадження.

Власниками 2/3 частини квартири є сини відповідача: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , між якими у 29 червня 2005 року та позивачем укладено договір купівлі-продажу 2/3 частини вищевказаної квартири, посвідчений нотаріусом, за що були сплачені грошові кошти.

Відповідач в свою чергу пообіцяли зняти арешти для подальшого укладення договору купівлі-продажу 1/3 частини квартири, однак відповідачем до теперішнього часу нічого не зроблено. У зв`язку із чим 19серпня 2017 року позивачем до ОСОБА_3 було направлено вимогу про повернення грошових коштів в сумі 11 925,00 грн. Однак грошові кошти ОСОБА_3 повернуто не було.

На підставі наведеного позивач просила суд стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 11 925,00 грн. та відшкодувати судові витрати.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 11 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 , вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, та таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням всіх фактичних обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Письмових відзивів (заперечень) на скаргу до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у визначених цивільним процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначав про обґрунтованість заявлених вимог. Проте, у зв`язку з тим, що позов подано з порушенням строків позовної давності, наявні підстави для відмови у задоволенні заявлених ОСОБА_2 позовних вимог за пропуском строку.

Однак, колегія суддів не може погодитися з зазначеним висновком суду першої інстанції.

Так, з матеріалів справи вбачається, що згідно договору купівлі-продажу від 22 грудня 2001 року квартири АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.9).

14 травня 2003 року між позивачем та відповідачем укладено договір, згідно умов якого сторони домовились про укладення в майбутньому договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 за ціною 11 925, грн.. У даному договорі зазначено, що сума завдатку складає 1 590,00 грн. та сторони зобов`язались у строк до 20 червня 2003 року укласти та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу зазначеної квартири (а.с.10).

Відповідно до розписок від 23 травня 2003 року, 30 травня 2003 року та 08 червня 2003 року ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_2 грошові кошти в загальному розмірі 400 доларів США (а.с.13).

Із спільного письмового договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 19 червня 2003 року вбачається, що сторони обумовили ціну продажу даної квартири в сумі 11 925,00 грн., які ОСОБА_3 отримала у повному обсязі до підписання договору (п.3 договору). Борг за комунальні послуги в сумі 527,00 грн. та електроенергію в сумі 299,91 грн. було відраховано з суми 11 925,00 грн. Зазначений договір було укладено між продавцями - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та покупцем - ОСОБА_2 , у простій письмовій формі і нотаріально посвідчений не був (а.с.14-15).

В подальшому договір купівлі-продажу квартири тривалий час, в порушення домовленості між сторонами, нотаріально посвідчений не був, оскільки відповідач ухилялась від виконання своїх обов`язків, щодо його укладання в установленому законом порядку.

25 червня 2005 року між позивачем та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які є синами відповідачки та власниками 2/3 частини спірної квартири, укладено договір купівлі-продажу 2/3 частини вищевказаної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Задніпряним І.О., зареєстрований в реєстрі за №1077, за що були сплачені грошові кошти в розмірі 7 587,00 грн. та зареєстрований в державному реєстрі правочинів від 29 червня 2005 року за №679307 (а.с.16,17).

Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, на належну ОСОБА_3 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , накладено арешт постановою Корабельного районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні від 28 жовтня 2016 року (а.с.19).

У зв`язку із невиконанням умов спільного договору купівлі-продажу квартири від 19 червня 2003 року щодо нотаріального оформлення належної ОСОБА_3 1/3 частини квартири ОСОБА_2 неодноразово зверталася до відповідачки з вимогою укласти договір та, крім того, 19 серпня 2017 року направила ОСОБА_3 письмову вимогу про повернення грошових коштів в сумі 11 925,00 грн. в строк до 03 вересня 2017 року, яку відповідач особисто отримала 23 серпня 2017 року (а.с.20,21,22). Однак ОСОБА_3 до теперішнього часу не повернула зазначені гроші позивачу.

Щодо твердження відповідача стосовно пропуску позивачем строку звернення до суду за захистом своїх порушених прав колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач звернулася до суду з заявою, в якій наполягала на застосуванні строку позовної давності (а.с.69). В даній заяві ОСОБА_3 зазначала, що з моменту виникнення правовідносин із позивачем минуло більше 12 років і за цей час позивач не вжила жодних дій щодо подання позову до суду або врегулювання спору в позасудовому порядку.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частинами 4, 5 ст.267 ЦК України, передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч.1 ст.251, ч.1 ст.252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення і визначається він роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а не посилається на подію, яка має настати. Вказівкою на подію, яка має неминуче настати, визначається термін - певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення (ч. 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252 ЦК України).

За ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З моменту укладення спільного письмового договору купівлі-продажу від 19 червня 2003 року ОСОБА_2 за згодою власників ( ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ) вселилась та проживає у квартирі АДРЕСА_1 , сплачує комунальні послуги та з 2005 року на підставі договору купівлі-продажу від 25 червня 2005 року володіє 2/3 частиною вказаної квартири (а.с.112,113).

Відповідач ОСОБА_3 неодноразово намагалась вирішити питання щодо зняття арешту з належної їй частини квартири, про що повідомляла позивачку, проте фактично це не відбулося (а.с.114-116). На протязі вказаного періоду відповідач ОСОБА_3 не заперечувала проти проживання ОСОБА_2 в квартирі та визнавала її право власності, а також про те, що нею було отримано кошти за належну їй 1/3 частину квартири ще в 2003 році.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав вважати, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду за захистом своїх порушених прав, встановлений ч.1 ст.256 ЦК України, оскільки таке порушення є триваючим, що виникло внаслідок порушення між сторонами домовленості щодо укладення договору купівлі-продажу беж визначення строку такого укладення.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Як свідчать матеріали справи, підписаний сторонами 19 червня 2003 року спільний договір купівлі-продажу квартири, в порушення вимог ст.ст.635, 657 ЦК України, не було нотаріально посвідчено, що у відповідності до ст.220 ЦК України дає підстави вважати його нікчемним, і тому отримані за таким договором грошові кошти є такими, що отриманні без достатньої правової підстави і підлягають поверненню як безпідставно набуте майно.

Таким чином, зважаючи на те, що на період підписання спільного договору купівлі-продажу квартири (19 червня 2003 року) власниками такої квартири були ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (по 1/3 частини кожний) і в подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали з позивачем договір купівлі-продажу належної їм частини квартири, колегія суддів приходить до висновку, що 1/3 частина переданих за договором грошових коштів (11 925,00 грн.), а саме в розмірі 3 975,00 грн., підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь позивачки.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

У відповідності до ст.141 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 533,28 грн. (а.с.1,91).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384,390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 грудня 2018 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 3 975,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 533,28 грн.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і відповідно до підпунктів «а», «б» пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складання повного тексту судового рішення - 13 травня 2019 року.

Головуючий О.А. Кузнєцова

Судді: В.О.Бездрабко

І.В.Вейтас