Справа № 2-31/11
У Х В А Л А

16 травня 2019 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Янжули О.С.

при секретарі Котовій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області Півень С.В.,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із скаргою на дії начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області Півень С.В., в якій просить суд відмову начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області Півень С.В. скасувати арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 44023335 визнати неправомірно та зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області зняти арешт і заборону відчуження із належного їй, ОСОБА_1 майна та виключити в реєстрі заборони відчуження рухомого майна запис про обтяження № 14452342, а також скасувати арешт коштів в банківських установах.

В обґрунтування вимог скаржник посилається на те, що на виконанні відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження № 44023335 з примусового виконання виконавчого листа № 2/180/6/2013 від 19.02.2014 року, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Система Інвест» на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 188/07-МК від 30.08.2007 року, та договорів поруки: №188/05/07 від 30.08.2007 р., №188/02/07 від 30.08.2007 р., №188/01/07 від 30.08.2007 р., №188/04/07 від 30.08.2007 р., №188/03/07 від 30.08.2007 р.; станом на 17.02.2012 року в розмірі 4 022 294 (чотири мільйони двадцять дві тисячі двісті дев`яносто чотири) гривні 13 копійок, яка складається з: поточна заборгованість по кредиту 69 896, 99 грн., прострочена заборгованість по кредиту 430 542,69 грн., нараховані відсотки 3 781,09 грн., прострочена заборгованість за відсотками 198 118,46 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 2 307 695,07 грн., пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 1 012 259,83 грн., також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3219 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень.

16.07.2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області Соловей О.В. у даному виконавчому провадженні було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження щодо належного їй, ОСОБА_1 , всього майна.

Відповідно до зазначеної постанови, в реєстрі обтяжень рухомого майна, зареєстровано обтяження № 14452342.

Зазначеною постановою також було накладено арешт на її кошти в банківських установах.

17 лютого 2016 року ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області виконавчий лист, виданий 19 лютого 2014 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області по цивільній справі № 2/180/6/2013 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Система Інвест» про стягнення шкоди, завданої порушенням зобов`язань за кредитним договором № 188/07 МК від 30.08.2007 року та договорами поруки відносно боржника ОСОБА_1 визнано таким, що не підлягає виконанню.

Дане судове рішення було долучено до матеріалів виконавчого провадження № 44023335, проте арешт з належного їй майна, знято не було.

Отже, чинним судовим рішенням та нормами чинного Закону України

«Про виконавче провадження» визначено, що в разі скасування або визнання нечинним рішення суду або іншого органу ( посадової особи) на підставі якого виданий виконавчий документ, виконавче провадження підлягає закінченню, із зняттям накладеного на майно боржника арешту та скасування інших вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання рішення.

26.03.2019 року, у зв`язку із вищевикладеними обставинами, вона звернулася до Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області Соловей О.О. із заявою про скасування арешту та інших заходів виконавчого провадження на, що 17.04. 2019 року отримала відповідь, в якій зазначалося про те, що скасування арешту по вказаному виконавчому провадженню можливо за рішенням суду так, як виконавче провадження було завершене у 2014 році з підстав, що унеможливлює зняття арешту з майна боржника, а на теперішній день вказані підстави, в межах завершеного виконавчого провадження, відсутні.

Вважає, що виконавчою службою, з вищезазначених мотивів, їй неправомірно відмовлено у знятті арешту з майна.

Про завершення виконавчого провадження їй нічого не було відомо, постанову про завершення чи закінчення виконавчого провадження вона не отримувала, крім того, державним виконавцем було отримано копію ухвали суду від 17.02.2016 року.

Отже, на даний час вона не має зобов`язань перед стягувачем, підставою для зняття арешту - є скасування судового рішення, у зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду з даною скаргою.

Представник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області Ванжа О.В. надав відзив на скаргу, відповідно до якого просив суд в задоволенні скарги відмовити у повному обсязі, оскільки вимоги викладені у заяві ОСОБА_1 з приводу зняття арешту та закінчення виконавчих проваджень не вбачалось можливим, оскільки виконавче провадження завершено у 2014 році з підстав, що унеможливлювало зняття арешту з майна боржника, а на сьогоднішній день вказані підстави в межах завершеного виконавчого провадження, відсутні.

У судове засідання учасники процесу не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про відкладення судового засідання не надали, не заперечували проти розгляду справи у їх відсутність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно з ч 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, та оцінивши зібрані у матеріалах справи докази, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Марганецького міського суду від 27 лютого 2013 року у цивільній справі № 2/180/6/2013 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Система Інвест» про стягнення шкоди, завданої порушенням зобов`язання за кредитним договором та договорами поруки, позовні вимоги позивача задоволені, а саме: стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю Система Інвест на користь Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит заборгованість за кредитним договором № 188/07-МК від 30.08.2007 року, та договорів поруки: №188/05/07 від 30.08.2007 р., №188/02/07 від 30.08.2007 р., №188/01/07 від 30.08.2007 р., №188/04/07 від 30.08.2007 р., №188/03/07 від 30.08.2007 р.; станом на 17.02.2012 року в розмірі 4 022 294 (чотири мільйони двадцять дві тисячі двісті дев`яносто чотири) гривні 13 копійок, яка складається з: поточна заборгованість по кредиту 69 896, 99 грн., прострочена заборгованість по кредиту 430 542,69 грн., нараховані відсотки 3 781,09 грн., прострочена заборгованість за відсотками 198 118,46 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 2 307 695,07 грн., пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 1 012 259,83 грн., також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3219 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень.

Вказане рішення суду набрало законної сили, на підставі чого було видано виконавчий лист, який впродовж було звернено на примусове виконання до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Скарга ОСОБА_1 подана в межах виконавчого провадження № 44023335 з примусового виконання виконавчого листа Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19.02.2014 по справі № 2/180/6/2013.

В межах примусового виконання вищевказаного виконавчого провадження, державним виконавцем вживались заходи примусового виконання, так у даному виконавчому провадженні було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику на праві власності. Постанови були направлені для належного виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника та сторонам.

Відповідні записи належним чином були внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 57956656 від 27 грудня 2018 року.

В подальшому вказане виконавче провадження завершено в силу приписів п.2 ч. 1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, яка діяла на той час), про що винесена відповідна постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. Виконавче провадження знищено у зв`язку із з плином встановленого терміну його зберігання, у зв`язку з чим копії матеріалів виконавчого провадження суду не надано.

Вимогами статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, яка діяла на той час) передбачені наслідки завершення виконавчого провадження, якими в свою чергу визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VІІІ передбачений вичерпний перелік підстав для зняття арешту з майна.

Частиною 5 статті 13 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Вимогами статті до статті 59 Закону № 1404-VІІІ передбачено: особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

За ч.3 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що задовольнити вимоги викладені у заяві ОСОБА_1 з приводу зняття арешту та закінчення виконавчих проваджень не вбачалось можливим, оскільки виконавче провадження завершено у 2014 році з підстав, що унеможливлювало зняття арешту з майна боржника.

Враховуючи вищевикладене, скарга подана ОСОБА_1 не підлягає задоволенню. Проведені виконавчі дії та вжиті відповідні заходи примусового виконання здійснені в дотримання вимог діючого законодавства, в тому числі Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотеку» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, а право заявника не було порушено, крім того посилання заявника на те, що підставою зняття арешту з майна є скасування судового рішення, суд вважає безпідставними, оскільки рішення суду в частині стягнення коштів з ОСОБА_1 не скасовано, її заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами від 29 лютого 2016 року по справі №2-31/11 провадження № 8/180/3/16, визнано неподаною та повернуто заявнику, ухвалою судді від 12 березня 2016 року.

У зв`язку з зазначеним, суд доходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,247,450,451 ЦПК України,316, 317, 321 ЦК України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області - Півень С.В. - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: О. С. Янжула