УХВАЛА

25 лютого 2019 року

м. Харків

Справа № 643/14099/18

Провадження № 22-ц/818/1356/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого-судді Бровченка І.О.,

суддів: Бурлака І.В. Колтунової А.І.,

у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду за апеляційною скаргою представника Державної казначейської служби України Ізмайлова Віктора Олеговича на рішення Московського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2018 року в складі судді Сугачової О.О. у справі за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Управління Державної казначейської служби України в Московському районі м. Харкова,Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа: Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, про стягнення суми, -

встановив:

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до Держави Україна в особі управління Державної казначейської служби України в Московському районі м. Харкова, Держави Україна в особі Державної казначейської служби, третя особа: Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, про стягнення суми задоволено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 шляхом списання коштів з відповідного рахунку Державної казначейської служби України матеріальну шкоду у розмірі 42 641,64 грн.

22 січня 2019 року на вищевказане судове рішення представник Державної казначейської служби України Ізмайлов В.О. подав апеляційну скаргу.

30 січня 2019 року до Харківського апеляційного суду представником Державної казначейської служби України подано заяву про зупинення провадження у справі.

В обґрунтування заявленого клопотання апелянт посилається на те, що вирішення такого питання як вимога про стягнення з держави Україна майнової шкоди, завданої внаслідок прийняття Верховною Радою України закону щодо оподаткування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який в подальшому визнаний неконституційним, викликає необхідність формування єдиної правозастосовної практики, що підлягає вирішенню Верховним Судом у складі Обєднаної палати Касаційного цивільного суду. Оскільки справа № 686/6775/18 передана на розгляд Обєднаної палати Касаційного цивільного Суду у складі Верховного Суду наявні підстави для зупинення провадження у даній справі.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 15 лютого 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника Державної казначейської служби України Ізмайлова В.О. на рішення Московського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Управління Державної казначейської служби України в Московському районі м. Харкова, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа: Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, про стягнення суми.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що наявні підстави для зупинення провадження у справі, з огляду на наступне.

Встановлено, що в провадженні Верховного Суду перебуває цивільна справа за позовом фізичної особи, яка має статус судді у відставці, до Держави Україна в особі управління Державної казначейської служби України у м. Хмельницькому, третя особа без самостійних вимог - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому позивач просив стягнути на його користь шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на відшкодування матеріальної шкоди 43 846,04 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 02 серпня 2018 року, позов задоволено.

Судові рішення мотивовані тим, що неконституційність закону, встановлена Конституційним Судом України, є підставою для застосування наслідків, передбачених статтею 1175 ЦК України.

Предметом судового розгляду у цій справі є вимога судді у відставці про стягнення з Держави Україна в особі управління Державної казначейської служби у місті Хмельницькому майнової шкоди у сумі 43 846,04 грн, завданої позивачеві внаслідок прийняття Верховною Радою України неконституційного закону щодо оподаткування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці останньому завдало майнової шкоди у вигляді утриманого податку з доходів фізичних осіб. Як на підставу позову, позивач посилався на положення статті 1175 ЦК України.

Виходячи з ціни позову, яка становить 43 846,04 грн, справа, у силу пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України, є малозначною.

Разом з тим, ухвалою Верховного Суду від 30 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження по справі. Відкриваючи касаційне провадження у даній справі, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики (підпункт «а» пункту другого частини третьої статті 389 ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 19 грудня 2018 року справу № 686/6775/18, провадження № 61-42631св18 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду передано справу на розгляд Об"єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвала суду мотивована тим, що предметом судового розгляду у цій справі є вимога судді у відставці про стягнення з Держави Україна в особі Управління Державної казначейської служби у місті Хмельницькому майнової шкоди у сумі 43 846,04 грн., завданої позивачеві внаслідок прийняття Верховною Радою України неконституційного закону щодо оподаткування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці останньому завдало майнової шкоди у вигляді утриманого податку з доходів фізичних осіб. Як на підставу позову, позивач посилався на положення статті 1175 ЦК України.

Статтею 152 Конституції України встановлено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України. Закони та інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 1175 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі в результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта, що був визнаний незаконним і скасований, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів.

Виходячи з ціни позову, яка становить 43 846,04 грн, справа, у силу пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України, є малозначною.

Відкриваючи касаційне провадження у даній справі, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики (підпункт а) пункту другого частини третьої статті 389 ЦПК України).

Проте, в ухвалах: від 27 вересня 2018 року у справі № 686/6137/18, провадження № 61-44208ск18; від 03 жовтня 2018 року у справі № 686/7488/18, провадження № 61-42305ск18; від 31 жовтня 2018 року у справі № 686/6719/18, провадження № 61-46428ск18 з аналогічними позовними вимогами, постановлених Верховним Судом у складі суддів Першої і Другої судових палат Касаційного цивільного суду зроблено висновок про те, що виходячи з ціни позову така категорія справ є малозначною в силу вимог законута відмовлено у відкритті касаційного провадження з наведеної підстави.

Зазначене свідчить про існування різного підходу до розуміння та тлумачення підпункту а) пункту другого частини третьої статті 389 ЦПК України.

На підставі вказаного, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважав, що вирішення такого правового питання як вимога про стягнення з Держави Україна майнової шкоди, завданої внаслідок прийняття Верховною Радою України закону щодо оподаткування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який у подальшому визнаний неконституційним, викликає необхідність формування єдиної правозастосовчої практики, що підлягає вирішенню Об"єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі Обєднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 686/6775/18-ц, провадження № 61-42631сво18 прийнято до розгляду справу за позовом фізичної особи до Держави Україна в особі Управління Державної казначейської служби України у м. Хмельницькому Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою Управління Державної казначейської служби України у м. Хмельницькому Хмельницької області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 02 серпня 2018 року.

Призначено справу до розгляду Верховним Судом у складі Обєднаної Палати Касаційного цивільного суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках: перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку (пункт 14 частини першої статті 253 ЦПК України).

Оскільки судове рішення у подібних правовідносинах у цивільній справі № 686/6775/18 переглядається в касаційному порядку Обєднаною палатою Верховного Суду, апеляційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Управління Державної казначейської служби України в Московському районі м. Харкова, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа: Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, про стягнення суми, необхідно зупинити до закінчення перегляду справи № 686/6775/18 в касаційному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 252, 253 ЦПК України, -

ухвалив:

Зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Управління Державної казначейської служби України в Московському районі м. Харкова, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа: Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, про стягнення суми - до закінчення перегляду в касаційному порядку Обєднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 686/6775/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку в частині зупинення провадження у справі безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 лютого 2019 року.

Головуючий - І.О. Бровченко

Судді : І.В. Бурлака

А.І. Колтунова