Справа №568/710/16-ц
Провадження №2/568/63/19
17 травня 2019 р. м.Радивилів
Радивилівський районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді Панчука М.В.,
за участі секретаря судового засідання Саган В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Радивилів цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В судове засідання представник позивача не з`явився, у поданому до суду клопотанні позов підтримав та просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечень проти позову не подав.
За клопотанням представника позивача проведено заочний розгляд справи, а тому, керуючись ст.280 ЦПК України, суд прийшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні, встановлено наступне.
Відповідно до Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанку», встановлено що 09.11.2012 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було укладено договір № б/н, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 1300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.4).
Із зазначеної Анкети-Заяви встановлено, що ОСОБА_1 був ознайомлений з Умовами і Правилами надання банківських послуг та тарифами банку, та погодився, що його заява разом із зазначеними умовами, правилами та тарифами банку складає договір між ним та позивачем (а.с.4).
Укладений між сторонами договір відповідає вимогам ст.634 ЦК України.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії (а.с.25).
Згідно із п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф, в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. (а.с.26).
Відповідно до п. 2.1.1.12.2 Умов та правил надання банківських послуг, за користування кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку відсотки в розмірі 0, 01% від суми операцій за рахунок кредиту (а.с.28).
Згідно п.1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства та умов договору банк має право призупинити або припинити права клієнта використовувати платіжну картку в разі порушення клієнтом умов використання платіжної картки, що не припиняє зобов`язань клієнта і банку, які виникли до або під час призупинення або припинення зазначеного права (а.с.13).
Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором. Оскільки договором про надання кредиту було передбачено повернення коштів щомісячними платежами та ОСОБА_1 дані умови порушив, то відповідно до вимог ч. 2 ст.1050 ЦК України з нього слід стягнути заборгованість по кредиту в розмірі 799, 88 грн.
Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Договором про надання кредиту визначено, що ОСОБА_1 отримав кредит зі сплатою процентів на суму заборгованості за кредитом і оскільки борг по процентам за користування кредитом станом на 31.05.2016 року становив 7913,10 грн. і на даний час він не сплачений, то в цій частині позовні вимоги слід задовольнити.
При цьому судом береться до уваги і те, що розрахунок заборгованості відповідачем не оспорювався.
Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 договору.
Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
З огляду на те, що договором передбаченно відповідальність за невиконання кредитних зобов`язань, а відтак наявні підстави для стягнення 2700грн. - заборгованості за пенею та комісією.
При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову, відповідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг.
Крім того п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.
Вирішуючи питання щодо стягнення заборгованості по штрафах в сумі 1070,65 грн., яка складається з 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 570, 65 грн. процентна складова, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
В силу вимог ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищезазначене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
За вказаних обставин відсутні підстави для стягнення з відповідача штрафу у вигляді фіксованої частини та процентної складової в сумі 1070, 65 гривень.
Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для застосування судами при розгляді даної категорії справ.
Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.
Як вбачається із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 259, 82 грн., що рівне добутку суми сплачено судового збору на частку задоволених позовних вимог до ціни позову: 1 378*(11 412,98/12 483, 63)=1 259,82.
Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 549, 551, 1048-1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 89, 141, 280, 282-284 ЦПК України, суд, -
В іншій частині - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення Радивилівського районного суду Рівненської області подається до Рівненського апеляційного суду безпосередньо або через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 20.05.2019 року.

Суддя М.В. Панчук