Справа № 752/6389/18
Провадження №: 2/752/1455/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з повідомлення сторін в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімед» Гастроцентр «Олімед» про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в:

у березні 2018 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, яким просила стягнути на її користь заподіяну матеріальну шкоду внаслідок неякісного лікування у розмір 5 800,00 грн., що складає вартість лікування, у відшкодування моральної шкоди - 40 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Свої вимоги мотивувала тим, що 01.03.2017 року звернулась до ТОВ «Олімед» Гастроцентр «Олімед» зі скаргою на біль спазмуючого та колючого характеру в животі, який викликав нерегулярне відвідування туалету.

Між нею та Товариством був укладений договір про надання медичних послуг в усній формі, заведено амбулаторну карту пацієнта № 11895 та направлено на консультацію до гастроенторологу.

Після консультації гастроенторолога було виявлено попередній непідтверджений діагноз: СРК с преобладанием запоров, неиследованая диспепсия, дисфункція сф. Одди по смешаному типу, астенический синдром, та призначено лікування непідтвердженого діагнозу. Однак, стан її самопочуття ставав гіршим, призначене лікування не давало покращень, а перед вживанням антибіотиків їй було проведено обстеження УЗД, яким у жовчному міхурі конкрементів виявлено не було. Однак, і вказане лікування не допомагало.

ЇЇ чергове звернення до гастроцентру про погіршення її самопочуття було проігноровано.

Оскільки больові почуття не проходили, вона звернулась для УЗД жовчного міхура до лікарів Діагностичного відділення Чернігівської міської лікарні № 2, в ході якого у неї було виявлено конкремент розміром 8 мм.

За наведених обставин вважає, що внаслідок некваліфікованого лікування працівником ТОВ «Олімед» Гастроцентр «Олімед» завдано шкоди її здоров'ю, вона не отримала послуг належної якості, що є порушенням її законних прав та інтересів, тому змушена звернутись до суду для захисту останніх.

В подальшому, уточнила свої вимоги та в їх обґрунтування вказала на те, що внаслідок неналежного виконання ТОВ «Олімед» Гастроцентр «Олімед» умов договору про надання медичних послуг, укладеного у відповідності до ст. 639 ЦК України, через неякісне лікування, вона не отримала послуг належної якості, що потягло за собою ускладнення її здоров'я (а.с. 44-47).

Ухвалою від 29.03.2018 року відкрито провадження у справі (а.с. 21-22).

Ухвалою від 14.09.2018 року справу прийнято до провадження суддею Хоменко В.С. з проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін (а.с. 28-29).

04.10.2018 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 32-33).

Ухвалою від 09.10.2018 року проведення розгляду визначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін (а.с. 35).

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили їх заловольнити.

Заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 01.02.2017 року ОСОБА_1 звернулась за консультацією до гастроентеролога зі скаргами на часті, практично постійні запори до 3-4 днів протягом останніх 5 років, біль у животі спазмуючого і колючого характеру, часте, практично постійне вздуття живота (а.с. 7).

З результатами консультації призначено дообслідування, нормалізація харчування, дуфалак 30 мл - 40 мл 1 раз в день після вечері та афобазол 1 таб. 3 рази на день 1 місяць.

20.03.2017 року лікарем ТОВ «Олімед» Гастроцентр «Олімед» ОСОБА_2 проведено ультразвукове обстеження жовчного міхура з використанням функціональних проб (а.с. 9). За інформацією останнього жовчний міхур с фіксованим перегібом ближче до дна, стінка не потовщена, не ущільнена, конкрементів немає, висновок: ультразвукові ознаки деформації жовчного міхура, раннє скорочення, гіпокинезія жовчного міхура.

Того ж дня лікарем ТОВ «Олімед» Гастроцентр «Олімед» ОСОБА_2 проведено ультразвукове обстеження органів черевної порожнини та нирок (а.с. 10). За інформацією останнього зроблено висновок: ультразвукові ознаки деформації жовчного міхура, кіста правого яєчника.

Згідно повторної консультації гастроенторолога від 20.03.2017 року ОСОБА_1 встановлено діагноз хроничний неатрофічний гастрит антрального відділу шлунку, СРК с преобладанием запоров, неиследованая диспепсия, дисфункція сф. Одди по смешаному типу, астенический синдром (а.с. 11). З вказаного документу вбачається, що ОСОБА_1 задоволена якістю отриманих медичних послуг.

24.04.2017 року ОСОБА_1 призначено лікарські препарати, ознайомлено останню з їх показаннями, протипоказаннями та можливими побічними діями. ОСОБА_1 якістю отриманих медичних послуг була задоволена, про що також свідчить підпис останньої (а.с. 12).

Згідно протоколу № 5939 від 27.09.2017 року ультразвукового дослідження органів черевної порожнини та нирок, проведеного Діагностичним відділенням Чернігівської міської лікарні № 2, у ОСОБА_1 було виявлено конкремент розміром 8 мм (а.с. 13).

Згідно консультації гастроентеролога від 17.10.2017 року ОСОБА_3 для уточнення рентгенконтрастності каменю рекомендовані КТ ОБП, УЗІ жовчного міхура в динаміці, консультація ендокринолога (а.с. 14). Претензій до якості наданих послуг ОСОБА_3 не мала.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Розглядаючи спір про відшкодування заподіяної шкоди, суд повинен з'ясувати наявність у діях відповідача складу цивільного правопорушення, що включає неправомірність поведінки, наявність матеріальних втрат та їх розміру (збитків), причинного зв'язку між неправомірною поведінкою та заподіяними збитками.

Відповідно до ст. ст. 76-81, 265 ЦПК України вказані обставини підлягають встановленню на підставі належних та допустимих доказів, які оцінюються самостійно судом в їх сукупності.

До істотних обставин, що підлягають з'ясуванню судом та доведенню сторонами у такому спорі, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення; при цьому позивач зобов'язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Крім цього, відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Разом з тим, слід зазначити, що однією з засад судочинства є, зокрема, визначена ст. 12 ЦПК України змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторонами заявлено, що ними подано усі наявні у них докази, що стосуються предмету доказування, про який зазначено вище.

Відповідно до ст. 67 ЦПК України доказами є будь-які данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно до ст. 80 ЦПК України достатніми доказами є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Разом з тим, виходячи з вище вказаного, ОСОБА_1, звернувшись до суду і посилаючись на те, що внаслідок надання їй послуг неналежної якості, стан її здоров'я погіршився, і, як наслідок, вона має буде позбутися свого органу - жовчного міхура, доказів в розумінні положень ЦПК України на підтвердження своєї позиції не надала.

Перед судом не доведено обставин, на які посилалась позивач як на підставу своїх вимог, не встановлено в установленому законом порядку факту наявності причинного зв'язку між винними діями відповідача та настанням негативних наслідків у вигляді утворення конкременту в жовчному міхурі.

До того ж, позивач, реалізуючи на власний розсуд свої права, визначені ст. 43 ЦПК України щодо подання доказів, заяв та клопотань тощо, в обґрунтування даної своєї позиції порядком витребування доказів, який передбачений правилами ст. 84 ЦПК України, не скористалась та не витребувала у встановленому законом порядку доказів, необхідних їй для обґрунтування останньої. Аналогічно позивачем не було використано право, передбачене ст. 105 ЦПК України щодо призначення експертизи для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань в галузі медицини, з приводу обґрунтування своєї позиції.

Крім того, що стосується розміру матеріальної шкоди, суд вважає, що документів на підтвердження понесених витрат на лікування, позивачем не надано.

Наявні в матеріалах справи акти про надані медичні послуги для пацієнта від 01.03.2017 року, 02.03.2017 року та 20.03.2017 року (а.с. 15-16) судом до уваги не приймаються, оскільки не є належними доказами, які б підтверджували реальні здійснення оплат саме у зазначених позивачем розмірах, так як не є первинними бухгалтерськими документами, згідно яких можливо було б встановити розмір сплат та їх спосіб. Останні є підтвердженням факту надання послуг.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконання, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши у сукупності досліджені судом докази з точки зору їх належності, допустимості, достатності та достовірності, суд приходить до висновку про те, що позивачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.1

Враховуючи наведене, відсутні передбачені ст. ст. 1166, 1172 ЦК України підстави для цивільної відповідальності ТОВ «Олімед» Гастроцентр «Олімед» перед ОСОБА_1 в частині відшкодування їй майнової (матеріальної) шкоди, завданої її здоров'ю. Відповідно, відсутні і передбачені ст. 1167 ЦК України підстави для відшкодування моральної шкоди, оскільки вони є похідними від вимог про відшкодування майнової шкоди.

За наведених обставин в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 77-80, 89, 258, 259, 263-265, 268, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімед» Гастроцентр «Олімед» про відшкодування шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 13.05.2019 року.

Суддя В.С. Хоменко