Єдиний унікальний номер 242/5561/18
Номер провадження 22-ц/804/2603/19
Головуючий у 1-й інстанції Хацько Н.О.
Доповідач Биліна Т.І.
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Биліни Т.І.,

суддів Мироненко І.П., Баркова В.М.

за участю секретаря Тулянкіної М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 05 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» в особі Селидівського центру обслуговування клієнтів, начальника Селидівського центру обслуговування клієнтів Шинкаренко В.І., третя особа - ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування майнової та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

24 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» в особі СелидівськогоЦОК, начальника СелидівськогоЦОК ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування майнової та моральної шкоди.

В мотивування позовної заяви, зазначив, що відповідач ОСОБА_3 та установа в якій він працює, шляхом обману, шантажу відключили його квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , від електропостачання та змусили його повторно сплатити за спожиті ним послуги за 2017-2018 роки. Крім того, вказана квартира відключалася від електропостачання в 2008 році чи то в 2009 році. Вказані обставини підтверджуються відповідними квитанціями, які він пред`являв постачальнику послуг. Натомість, відповідачі не реагували на його звернення та направляли йому попередження про відключення електропостачання у разі несплати боргу. Зазначив, що він не є власником вказаної квартири, натомість він постійно проживає в ній і користується саме він комунальними послугами за вказаною адресою, у зв`язку з чим, є споживачем послуг, в тому числі і з електропостачання. Вважає, що внаслідок дій відповідачів йому завдано матеріальну та моральну шкоду. У зв`язку з чим, просить суд визнати дії відповідачів неправомірними, зобов`язати їх повернути йому 2411кВТ/г, а також стягнути з них солідарно на його користь завдану моральну шкоду у розмірі 100 000 000 доларів. та матеріальну шкоду у розмірі 1500 доларів.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 05 серпня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факт вчинення щодо нього неправомірних дій з боку відповідачів, а як наслідок відсутні підстави для відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Надані позивачем письмові докази жодним чином не доводять факт відключення квартири, яка перебуває в його користуванні від електропостачання та оплати позивачем послуг в подвійному розмірі, а лише містять інформацію щодо наявної заборгованості по оплаті наданих послуг з електропостачання.

Не погодившись з даним рішенням позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскільки суд першої інстанції виявив солідарність з відповідачем він просить розглянути його позов в суді апеляційної інстанції.

Представник відповідача скористався правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу в якому зазначив, що суд першої інстанції дійшов правильних висновків з приводу правомірності дій представників Селидівського РЕМ щодо відключення квартири позивача від мережі енергопостачання. Дійсно 26.12.2008 року представниками Селидівського РЕМ було відключено квартиру, користувачем якої є позивач, внаслідок наявності заборгованості. Представники відповідача діяли у відповідності до положень п.27 Правил користування електричною енергією для населення. Отже позиція суду про те, що відключення квартири позивача було виконано без порушення порядку відключення є обґрунтованим. Вказане стосується і висновків суду про відмову у задоволенні вимог щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки таке відшкодування не передбачено жодним нормативним актом.

Сторони до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про час дату та місце розгляду справи попереджені належним чином підтвердженням чого є рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Зважаючи на положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржуване рішення відповідає в повній мірі, обставини судом першої інстанції встановлено повно, висновки зроблено у відповідності до вимог законів, які регулюють спірні відносини.

Як зазначено у п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі.

Згідно ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ЦК України, ЗУ «Про електроенергетику» та Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою КМУ від 26 липня 1999 року №1357, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин.

Порядок відключення споживачів від електропостачання за наявності заборгованості за електроенергію передбачений Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року.

Відповідно до п. 35 Правил, в редакції дійсній на момент відключення, енергопостачальник має право відключити споживача у разі: порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному п. 27 цих Правил або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості.

Згідно із п. 27 Правил, у разі несплати або неповної оплати за спожиту електричну енергію у строки, визначені пунктом 20 цих Правил, електропостачальник на 30 день надсилає побутовому споживачу поштою або вручає особисто під підпис попередження про відключення електричної енергії. У попередженні про відключення електричної енергії електропостачальник зазначає: останні покази засобу обліку, які були зняті працівниками електропостачальника, суму заборгованості за спожиту електричну енергію, період, за який ця заборгованість виникла, обсяг спожитої електричної енергії у зазначений період (з розбивкою обсягів електричної енергії, спожитої в кожному розрахунковому періоді), тарифи (у тому числі блочні, які діяли у відповідному періоді), дату відключення електроустановок об`єкта споживача від електропостачання у разі несплати цієї заборгованості, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи і дату.

У разі пред`явлення побутовим споживачем електропостачальнику, зокрема персоналу, який прибув для відключення його об`єкта від електричної мережі, квитанції або іншого документа, який підтверджує повну оплату за спожиту електричну енергію, відключення об`єкта побутового споживача не здійснюється.

Спірні питання щодо заборгованості вирішуються шляхом переговорів між електропостачальником та побутовим споживачем або в судовому порядку. До вирішення спірного питання між сторонами відключення об`єкта побутового споживача не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно норм ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або йому майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством. У разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника він несе відповідальність згідно з умовами договору в розмірі двократної вартості недовідпущеної споживачу електричної енергії. У разі порушення прав споживачів енергопостачальник несе відповідальність згідно із законодавством та договором.

Судом першої інстанції при розгляді справи було встановлено та з матеріалів справи вбачається, що в обґрунтування позовних вимог та розміру спричиненої матеріальної та моральної шкоди позивачем надано: копії квитанцій про оплату послуг з електропостачання (а.с. 62-63, 64 на звороті, 65 на звороті, а.с. 66); попередження АТ «ДТЕК Донецькобленерго» направлене на ім`я ОСОБА_2 щодо заборгованості станом на 25.07.2019 року у розмірі 119 грн. 93 коп.(а.с. 64); повідомлення АТ «ДТЕК Донецькобленерго» про наявність заборгованості у розмірі 892 грн. 87 коп. (а.с. 67); попередження АТ «ДТЕК Донецькобленерго» направлене на ім`я ОСОБА_2 щодо заборгованості станом на 06.08.2019 року у розмірі 257 грн. 82 коп.(а.с. 68); відповідь департаменту електроенергетичного комплексу Міністерства енергетики та вугільної промисловості № 32.4-ВИХ641-18 від 15.05.2018 року (а.с. 69-70); лист АТ ДТЕК Донецькобленерго» № 55/іс-2823 від 04.05.2018 року адресований заступнику директора департаменту - начальника управління вугільної промисловості та енергетики Тараненко Т.В., в якому зокрема зазначено, що станом на 03.05.2018 року на особовому рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_2 наявна заборгованість у розмірі 1337 грн. 97 коп. та повідомлено, що фахівцями Селидівського ЦОК за вказаною адресою відключень і оперативних перемикань не проводилося (а.с. 72-73).

Вище перелічені документи не свідчать про наявність спричиненої позивачу шкоди як матеріальної так і моральної, тому колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Позивач в апеляційній скарзі не навів доводів спроможних поставити під сумнів, або визнати неповними чи невірними встановлені судом першої інстанції обставини, а висновки незаконними.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд. та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINAv. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСІІЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції постановлено згідно вимог чинного законодавства та не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

У відповідності до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повний текст постанови виготовлено30вересня 2019 року.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 05 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Т.І. Биліна

Судді І.П. Мироненко

В.М. Барков