Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Провадження 2-з/357/281/19
У Х В А Л А

про забезпечення позову

31 грудня 2019 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цукуров В. П. розглянувши заяву ТОВ Агрофірма «Матюші» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ТОВ Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївській цукровий завод», Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція Адміністративних послуг» Євко Володимира Володимировича про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзис) та скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява представника позивача ТОВ Агрофірма «Матюші» - Тетеря С.І., у який вона просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на земельну ділянку: площею 2,15 га з кадастровим номером :01:010:0023, що розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 204).

Також заявник просить вжити заходи забезпечення позову у даній справі шляхом заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки: площею 2,15 га з кадастровим номером :01:010:0023, що розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 204).

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що позивачем подано позов про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзис) та скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно. Позивач вважає, що існує небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення по справі, про що свідчать наступні дії Відповідача.

ОСОБА_1 ("Відповідач-1") є власником земельної ділянки площею 2,15 га з кадастровим номером :01:010:0023, що розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області ("Земельна ділянка").

25.06.2014 року Відповідач-1 уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Матюші" ("Позивач", "Товариство", "ТОВ Агрофірма "Матюші") договір оренди землі № б/н, за яким передав в оренду Позивачу Земельну ділянку строком на 10 років ("Договір оренди").

28.01.2015 року державний реєстратор Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Журов О.В. прийняв рішення про державну реєстрацію прав за індексним номером 18897149, яким зареєстрував право оренди на Земельну ділянку за Товариством, на підтвердження чого падаємо суду копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ("ДРРІІНМ") про реєстрацію права оренди.

22.09.2017 року Позивач та Відповідач-1 уклали додаткову угоду до Договору оренди, якою, зокрема, продовжили строк оренди за цим договором до 14 років.

До лютого 2018 року Позивач користувався Земельною ділянкою у своїй господарській діяльності і належним чином сплачував Відповідачу-1 орендну плату.

Проте, починаючи з лютого 2018 року Відповідач-1 вчиняє дії, спрямовані на позбавлення ТОВ Агрофірма "Матюші" права користування Земельною ділянкою за Договором оренди.

За скаргою, поданою ОСОБА_1 та іншими особами до Міністерства юстиції України 28.02.2018 року, наказом № 729/5 від 15.03.2018 року Міністерство скасувало рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди на Земельну ділянку. На підтвердження вказаних обставин Позивач додає копії скарги та наказу Міністерства.

Не зважаючи на те, що Договір оренди є дійсним і ніким не оспорений, 02.03.2018 року ОСОБА_1 уклав з Товариством з додатковою відповідальністю "Шамраївський цукровий завод" ("Відповідач-2", "ТДВ "Шамраївський цукровий завод") договір оренди № б/н, за яким передав останньому в оренду Земельну ділянку, після чого державний реєстратор Комунального підприємства Великодимерської селищної ради "Комунальна служба реєстрації речових прав" Мироненко Юлія Юріївна 15.03.2018 року, у день скасування Міністерством юстиції України державної реєстрації права оренди Позивача на Земельну ділянку, прийняла рішення про державну реєстрацію цього права за Відповідачем-2.

Вважаючи укладення вказаного договору оренди незаконним та таким, що порушує права Товариства, останнє у липні 2018 року звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом про визнання недійсним Договору оренди № б/н від 02.03.2018 року, укладеного між ТДВ "Шамраївський цукровий завод" та ОСОБА_1 , та скасування рішення про державну реєстрацію права оренди Земельної ділянки за Відповідачем-2. Ухвалою від 08.08.2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області відкрив провадження у справі № 357/7834/18 за цим позовом.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.04.2019 року у справі № 357/7834/18, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 16.09.2019 року, позов ТОВ Агрофірма "Матюші" був задоволений у повному обсязі.

Водночас, після звернення Позивача до суду з метою ускладнення виконання судового рішення у справі № 357/7834/18 між ОСОБА_2 та ТДВ "Шамраївський цукровий завод" було укладено Договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) № б/н від 05.01.2019 року ("Оспорюваний договір"), згідно з яким Відповідач-2 фактично повторно отримав право використовувати Земельну ділянку для здійснення сільськогосподарської діяльності.

06.03.2019 року державний реєстратор Комунального підприємства "Агенція адміністративних послуг" Євко Володимир Володимирович ("Відповідач-3", "Державний реєстратор") прийняв щодо Земельної ділянки рішення про державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) за ТДВ "Шамраївський цукровий завод", індексний номер: 45840358, у зв`язку з чим до ДРРПНМ було внесено запис про інше речове право за № 30585978 ("Оскаржуваний запис").

На підтвердження вищенаведених обставин Позивач надає суду копії інформаційної довідки з ДРРПНМ щодо Земельної ділянки, рішення Державного реєстратора та Оспорюваного договору, отриманих адвокатом Позивача з електронних матеріалів реєстраційної справи щодо Земельної ділянки у ДРРПНМ.

Позивач вважає, що Оспорюваний договір укладений з порушенням норм законодавства та Договору оренди, укладеного між ТОВ Агрофірма "Матюші" та Відповідачем-1, а державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) щодо Земельної ділянки за Відповідачем-2 проведено з порушенням норм законодавства у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

З огляду на це, з метою відновлення своїх прав на Земельну ділянку Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним Оспорюваного договору та скасування Оскаржуваного запису, внесеного до ДРРПНМ Державним реєстратором.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши доводи позивача, суд приходить до висновку про те, що вимоги заяви підлягають частковому задоволенню наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може забезпечуватися шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Оскільки, як убачається із матеріалів позову, спірне майно земельна ділянка, належить Відповідачеві та передана ним, тобто знаходиться за договором у користуванні іншої особи - ТОВ «Шамраївській цукровий завод», то співмірним та відповідним способом забезпечення позову є саме накладення арешту на земельну ділянку.

З урахуванням вищевказаних доказів, що надані Позивачем, суд приходить до висновку про те, що між сторонами дійсно існує спір і невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду та ефективний захист прав Позивача. У частині накладення арешту на земельну ділянку вимоги Позивача є співмірними із предметом позову, а вид такого забезпечення відповідає позовним вимогам повністю. Тому вимоги про забезпечення позову є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом накладання арешту на земельну ділянку: площею 2,15 га з кадастровим номером :01:010:0023, що розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 204).

При цьому суд зауважує, що таке забезпечення позову має тимчасовий характер і спрямоване лише на запобігання розпорядженню майном та жодним чином не обмежує Відповідача у праві користування, у тому числі здійснення господарської діяльності на спірній земельній ділянці.

У частині вимог про забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо вищевказаної земельної ділянки - заява задоволенню не підлягає. Такі вимоги фактично стосуються необмеженого та чітко не визначеного кола осіб, не є співмірними з предметом позову та не відповідають позовним вимогам.

Крім того, задоволення заяви в частині вимог про накладення арешту на спірну земельну ділянку, виключає можливість вчиняти будь-які реєстраційні дії та прийняття рішення про державну реєстрацію речових прав на вказане нерухоме майно.

Тому правових підстав для задоволення таких вимог у суду немає.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 149-153, 157, 260-261 ЦПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача ТОВ Агрофірма «Матюші» про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку: площею 2,15 га з кадастровим номером :01:010:0023, що розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 204).

В частині вимог про забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяВ. П. Цукуров