Дата документу 11.09.2019
Справа № 334/5159/17
Провадження № 2/334/379/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

при секретарі Лапа М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Житлово-будівельного кооперативу №316 «Дніпроспецсталь- 20» в особі голови правління кооперативу Теряник Сергія Петровича, Третя особа без самостійних вимог: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно про визнання права власності на кооперативну квартиру,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Житлово-будівельний кооператив №316 «Дніпроспецсталь- 20» в особі голови правління кооперативу Теряник Сергія Петровича, Третя особа без самостійних вимог: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно про визнання права власності на кооперативну квартиру. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі зазначили, що 12 січня 2017р. позивачі подали заяву до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 . Ця квартира підвідомча житловому-будівельному кооперативу -316 «Дніпроспецсталь-20», але державний реєстратор, 18 січня 2017р., прийняв рішення про відмову у реєстрації прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а саме на вказану вище квартиру. Тобто не визнав за позивачами права власності на кооперативну квартиру. Так 17 липня 1989 року ОСОБА_5 (мати Позивачів) отримала ордер №1024, виданий Ленінською районною радою народних депутатів м. Запоріжжя на підставі рішення Запорізької міської ради народних депутатів №115/2 від 23 квітня 1987 року, про право заняття житлового приміщення, яке складається із 3 кімнат в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . В цей ордер вписані: ОСОБА_6 - чоловік, ОСОБА_2 - донька, ОСОБА_1 - донька. У 1992 році сім`я ОСОБА_1 повністю сплачує вартість кооперативної квартири, але власність ні на кого з членів сім`ї не оформлялась, бо в цьому, на той час, не було потреби. У 1998 році ОСОБА_5 та її чоловік звертаються до ЖБК-316 «Дніпроспецсталь-20» з заявами про вихід з членів кооперативу та передачу паю донькам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до Постанови Ради Міністрів Української PCP «Про затвердження Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу» №186 від 30 квітня 1985р., а саме: п.31. Член житлово-будівельного кооперативу має право за згодою загальних зборів членів кооперативу передати свій пай будь-кому з постійно проживаючих з ним членів сім`ї, які досягли вісімнадцятирічного віку.

Загальні збори кооперативу (протокол №20 від 21 вересня 1998р.), на підставі статті 2.4.7. Статуту ЖБК -316 «Дніпроспецсталь-20» затвердженого рішенням виконкому Запорізької міської ради народних депутатів від 23 квітня 1987р. №115/2, задовольнили заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

У вказаній статті Статуту визначено, що член кооперативу повністю сплативши пайовий внесок за квартиру, у випадку вибуття з кооперативу має право передати квартиру рідним або другим особам. Тому загальні збори кооперативу, які відбулися 21 вересня 1998 року затвердили передачу паю по 3-х кімнатній квартирі №133 від члена ЖБК-316 ОСОБА_5 її донькам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 1/2 частині паю кожній. Крім цього була виключена з членів кооперативу ОСОБА_5 і прийняті в члени кооперативу ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Позивачі просили суд визнати за ними право власності на кооперативну квартиру АДРЕСА_1 ..

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У судовому засідання представник позивачів ОСОБА_12 підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Житлово-будівельний кооператив №316 «Дніпроспецсталь- 20» в особі голови правління кооперативу Теряник Сергія Петровича до суду надав відзив про визнання позовних вимог в повному обсязі також у судовому засіданні визнав позов у повному обсязі.

Представник Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради вирішення даного позову залишила на розсуд суду.

Згідно з ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що 17 липня 1989 року ОСОБА_5 отримала ордер №1024, виданий члену ЖБК-316 «Дніпроспецсталь-20» Ленінською районною радою народних депутатів м. Запоріжжя на підставі рішення Запорізької міської ради народних депутатів №115/2 від 23 квітня 1987 року, про право заняття житлового приміщення, яке складається із 3 кімнат в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Склад сім'ї: ОСОБА_6 - чоловік, ОСОБА_2 - донька, ОСОБА_1 - донька. (а.с. 6)

Вартість квартира у сумі 11129,62 (одинадцять тисяч сто двадцять дев`ять карбованців 62 коп.) сплачена членом ЖБК-316 «Дніпроспецсталь-20» ОСОБА_5 у повному обсязі 25.08.1992 року. (а.с. 11)

У 1998 році ОСОБА_5 та її чоловік звернулися до ЖБК-316 «Дніпроспецсталь-20» з заявами про вихід з членів кооперативу та передачу паю донькам, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Загальні збори кооперативу, протокол №20 від 21 вересня 1998р., на підставі статті 2.4.7. Статуту ЖБК -316 «Дніпроспецсталь-20» затвердженого рішенням виконкому Запорізької міської ради народних депутатів від 23 квітня 1987р. №115/2, задовольнили заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та затвердили передачу паю по 3-х кімнатній квартирі №133 від члена ЖБК-316 «Дніпроспецсталь-20» ОСОБА_5 її донькам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 1/2 частині паю кожній. Була виключена з 21.08.1998 року із членів кооперативу ЖБК-316 «Дніпроспецсталь-20» ОСОБА_5 і прийняті в члени кооперативу ЖБК-316 «Дніпроспецсталь-20» ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яким кожній належить по 1/2 частині пайового внеску сплаченого за квартиру. (а.с. 10)

06.12.2008 року ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_13 , та змінила прізвище на ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. (а.с. 13)

16.06.2007 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_15 , та змінила прізвище на ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. (а.с. 16)

12 січня 2017р. позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали заяву до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

18.01.2017 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Полтавець Д.В. відмовила у державній реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , обгрунтовавши відмову, що Законом України «Про кооперацію» не передбачено передачу паю. (а.с. 18)

24.02.2007 року Виконавчий комітет Запорізької міської ради прийняв Рішення №71/16 «Про оформлення права власності на квартири в житловому будинку АДРЕСА_1 ».

Статтею 384 ЦК України передбачено, що будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Згідно до ст. 15 Закону України «Про власність» у члена ЖБК виникає право власності на квартиру внаслідок повного внесення пайового внеску за надану в користування квартиру. Тому в разі, коли право на пай, з повною виплатою якого виникло право власності на квартиру в будинку ЖБК, належало й іншим особам (другому з подружжя, спадкоємцям, членам сім`ї члена ЖБК), останні з цих підстав набувають права власності на квартиру відповідно до частки, яку складає належна їм частина паю у повній сумі пайового внеску.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, ст. 392 цього кодексу, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 18.09.1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», згідно із ст.. 15 Закону України «Про власність», передбачено, що член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру вправі розпоряджатись нею на свій розсуд продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частку будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї угоди, що не заборонені законом.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5 вбачається, що суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства.

Суд звертає увагу, що виникнення права власності на будинки, споруди та нерухоме майно не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України в редакції від 2003 року та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 2004 року.

Враховуючи перелічені норми, суд дійшов висновку, що на момент набуття права власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на кооперативну квартиру, законодавством не була передбачена як видача свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру, так і обов`язкова державна реєстрація права власності на таку квартиру.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у позивачів, які є членами ЖБК-316 «Дніпроспецсталь-20», та яким кожній належить по 1/2 частині пайового внеску сплаченого за квартиру, існують перешкоди щодо підтвердження відповідними правовстановлюючими документами їх право власності на кооперативну квартиру, пайовий внесок за яку сплачено у повному обсязі.

На підставі викладеного, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині за кожною на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки вони обидві є членами ЖБК-316 «Дніпроспецсталь-20», та кожній із них належить по 1/2 частині пайового внеску сплаченого у повному обсязі за зазначену кооперативну квартиру.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 141, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, ст. ст. 384, 391, 392 ЦК України, Законом України «Про власність», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного рішення - 20.09.2019.

Суддя: Баруліна Т. Є.